Справа № 338/1375/19
Суддя: Круль І. В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1375/19

03 грудня 2019 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Круль І.В.

з участю секретаря с/з Дроздюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - начальник СРПП №4 Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Середюк Микола Борисович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовомдо Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 605286, яка винесена 04 листопада 2019 року начальником СРПП № 4 Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Середюком Миколою Борисовичем.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що спірною постановою на нього накладено штраф у розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, згідно якої він визнаний винним в тому, що 04 листопада 2019 року о 19 год., керуючи транспортним засобом по вул. Шевченка в селищі Богородчани, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, чим порушив п.8.4 ПДР. Однак обставини, викладені в постанові, не відповідають дійсності. Вказує, що дійсно 04 листопада 2019 року керував транспортним засобом по вул. Шевченка в смт. Богородчани Богородчанського району, але суцільну лінію не перетинав. Крім того, в п. 8.4 ПДР України зазначено про дорожні знаки, а не про дорожню розмітку. Працівник поліції не зазначив жодних доказів, що підтверджують вчинення ним правопорушення, а саме: відео- чи фотофіксацію,не бажав вислухати його пояснення та представити докази порушення ним ПДР. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, тому просить її скасувати та закрити провадження щодо нього.

Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року до участі в справі залучено як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, начальника СРПП №4 Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Середюка Миколу Борисовича.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданім відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки поліцейський Середюк М. Б . діяв в межах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - начальник СРПП № 4 Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Середюк М.Б. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 7 КУпАП застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, наділений повноваженнями скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 605286 від 04 листопада 2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за те, що він 04 листопада 2019 року о 19 год., керуючи автомобілем марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в смт. Богородчани по вул. Шевченка перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, чим порушив п.8.4 ПДР України.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 р. №1306 (із змінами і доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

В статті 258 КУпАП вказано, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статей 276, 280, 283 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що начальник СРПП№ 4 Богородчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції Середюк М.Б. 04 листопада 2019 року виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 605286, якою наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн. на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, однак посилання на порушення особою п. 8.4 ПДР України, в якому зазначений поділ дорожніх знаків на групи, не передбачає відповідальності водія за перетин суцільної лінії дорожньої розмітки.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що останній допустив порушення Правил дорожнього руху України суду не представлено, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість та необ`єктивність спірної постанови.

Оскільки не доведено та не підтверджується належними доказами вчинення позивачем адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, це виключає притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесена постанова є незаконною, а тому її слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 9, 122, 247, 283, 287,293 КУпАП, керуючись ст.ст. 243-246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - начальник СРПП № 4 Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Середюк Микола Борисович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову начальника СРПП № 4 Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції Середюка Миколи Борисовича від 04 листопада 2019 року серії БАА № 605286 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу в розмірі 255 грн. у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча І.В. Круль