Справа № 420/3983/19
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3983/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення від 25.09.2018р. №4951 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (від 01.10.2019р. вхід.№35761/19), просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 25.09.2018р. №4951 про відмову у проведенні перерахунку пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017р. за вислугою років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991року (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001р., чинного на час призначення пенсії за вислугу років), на підставі Довідки Прокуратури Одеської області від 07.09.2018року №180 про заробітну плату, яка складає 45717,58грн., у тому числі: посадовий оклад 8500грн., надбавка за класний чин 2400грн., надбавка за вислугу років 2550грн., надбавка за виконання особливо-важливої роботи 12105грн., надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 1275грн., щомісячна премія 14756,50грн., матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) - 3265,54грн., матеріальна допомога на вирішення соціально побутових проблем (1/12) - 3265,54грн., в розмірі 90% від суми вказаної заробітної плати без обмеження її максимального розміру, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку, у тому числі виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він має право на перерахунок призначеної пенсії за вислугою років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991року (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001р., чинного на час призначення пенсії за вислугу років) з 01.10.2017р., на підставі Довідки Прокуратури Одеської області від 07.09.2018року №180 про заробітну плату, яка складає 45717,58грн., у тому числі: посадовий оклад 8500грн., надбавка за класний чин 2400грн., надбавка за вислугу років 2550грн., надбавка за виконання особливо-важливої роботи 12105грн., надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 1275грн., щомісячна премія 14756,50грн., матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) - 3265,54грн., матеріальна допомога на вирішення соціально побутових проблем (1/12) - 3265,54грн., в розмірі 90% від суми вказаної заробітної плати без обмеження її максимального розміру, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку, у тому числі виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України а Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (від 16.09.2019р. вхід.№33247/19), наголошуючи, зокрема, на правомірності відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, оскільки пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури, було встановлено приписами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991року №1789-ХІІ. Положення ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», котрими визначались умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури у зв`язку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, а саме, з 15 липня 2015року. Тобто, на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09.12.2015року (набрала чинності з 01.12.2015року), та на час звернення за перерахунком пенсії на підставі ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991року №1789-ХІІ, зазначена норма втратила чинність. Крім того, на даний час нормативних актів про перерахунок раніше призначених пенсій Урядом не прийнято, у зв`язку з чим положення статті 86 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються лише в частині призначення пенсії зазначеній категорії працівників у період з 11.10.2017року до дня внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито загальне позовне провадження у справі №420/3983/19 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправним та скасування Рішення від 25.09.2018р. №4951 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 04.11.2019р., відповідно до положень ч.3 ст.48 КАС України, замінено первісного відповідача - Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі належним відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Ухвалою суду від 04.11.2019р., з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що від повноважного представника позивача - ОСОБА_1 до суду надійшла заява (вхід.№40533/19 від 01.11.2019р.) про розгляд справи в порядку письмового провадження, а представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, подальший розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.09.2018р. №4951 щодо перерахунку пенсії, Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у м.Одесі прийнято Рішення від 25.09.2018р. №4951 про відмову у перерахунку пенсії, оскільки пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури, було встановлено приписами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991року №1789-ХІІ. Положення ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», котрими визначались умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури у зв`язку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, а саме, з 15 липня 2015року. Тобто, на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09.12.2015року (набрала чинності з 01.12.2015року), та на час звернення за перерахунком пенсії на підставі ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991року №1789-ХІІ, зазначена норма втратила чинність. Крім того, на даний час нормативних актів про перерахунок раніше призначених пенсій Урядом не прийнято, у зв`язку з чим положення статті 86 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються лише в частині призначення пенсії зазначеній категорії працівників у період з 11.10.2017року до дня внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Не погоджуючись з вищеозначеним Рішенням Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Одесі від 25.09.2018р. №4951 про відмову у перерахунку пенсії, позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 25.09.2018р. №4951 про відмову у проведенні перерахунку пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017р. за вислугою років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991року (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001р., чинного на час призначення пенсії за вислугу років), на підставі Довідки Прокуратури Одеської області від 07.09.2018року №180 про заробітну плату, яка складає 45717,58грн., у тому числі: посадовий оклад 8500грн., надбавка за класний чин 2400грн., надбавка за вислугу років 2550грн., надбавка за виконання особливо-важливої роботи 12105грн., надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 1275грн., щомісячна премія 14756,50грн., матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) - 3265,54грн., матеріальна допомога на вирішення соціально побутових проблем (1/12) - 3265,54грн., в розмірі 90% від суми вказаної заробітної плати без обмеження її максимального розміру, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку, у тому числі виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років, є необґрунтованими, безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в м.Одесі, та відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ, отримує пенсію за вислугу років.

Відповідно до наявної у матеріалах справи Довідки Прокуратури Одеської області від 07.09.2018р. №180, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №657 станом на 06.09.2017р. заробітна плата за посадою заступника прокурора області складає: посадовий оклад - 8500грн., надбавка за класний чин - 2400грн., надбавка за вислугу років - 30%, надбавка за виконання особливо-важливої роботи - 90%, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень - 15%, середньо визначений розмір премії в серпні 2018р. - 55%.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015року визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991року №1789-XII. Зокрема, статтею 50-1 вказаного Закону, за якою позивачу призначено пенсію, передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина 13 цієї статті).

Так, частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991року №1789-XII у редакції, чинній до 15 липня 2015року, передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються, у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Між тим, як з`ясовано судом, на час звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії (21.09.2018року) правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.

Зокрема, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014р. №76-VІІІ, який набув чинності з 01.01.2015р., до частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни. Після внесення змін, частину 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладено в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Крім того, 15 липня 2015року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року №1697-VII, відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991року №1789-XII (крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу 1 частини 2 статті 46-2, статті 47, частини 1 статті 49, частини 5 статті 50, частини 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, частини 3 статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що на час звернення позивача до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991року №1789-XII, який передбачав можливість проведення перерахунку призначених пенсій у зв`язку, з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, втратив чинність згідно з Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року №1697-VII, а визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, за Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року №1697-VII віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, яким, при цьому, відповідного нормативно-правого акту не прийнято.

Водночас, слід зазначити, що вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991року №1789-XII при призначенні пенсії, проте за умови прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правового акту.

Так, Пенсійний фонд України, як орган державної влади, в силу вимог ч.2 ст.9 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Між тим, Постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», якою змінено схеми посадових окладів працівників прокуратури, та з прийняттям якої позивач пов`язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Таким чином, з урахуванням наведеного, та враховуючи, що на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії (21.09.2018р.) Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури не визначено, а також у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року №1697-VII, яким по-іншому врегульовано правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, суд дійшов висновку, що пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991року №1789-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах даної категорії у подібних правовідносинах викладено Верховним Судом, зокрема, у Постановах від 19.03.2019року (справа №569/10804/16), від 31.05.2018року (справа №752/9033/17), та від 23.01.2019року (справа №569/4857/16).

Отже, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо відсутності у територіального органу Пенсійного фонду України законодавчо передбачених підстав для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991року №1789-XII, оскільки положення вказаної статті втратили чинність.

При цьому, судом відхиляються, та не приймаються до уваги посилання позивача на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися, оскільки внесені Законом України від 28 грудня 2014року №76-VІІІ зміни до частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, та до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року №1697-VII, Конституційним Судом України неконституційними не визнано.

Натомість, у Рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011року №20-рп/2011, зазначено, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційним Судом України зазначено, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Також, відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

Крім того, варто зазначити, що питання конституційності закону, яким скасовано норми законодавства, що передбачали право на перерахунок пенсії прокурорських працівників у разі підвищення заробітної плати, відноситься до компетенції Конституційного Суду України і виходить за межі предмету адміністративного позову, що розглядається.

Таким чином, беручи до уваги вище окреслене, суд дійшов висновку щодо відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення уточненої позовної заяви ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування Рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 25.09.2018р. №4951 про відмову у проведенні перерахунку пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017р. за вислугою років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991року (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001р., чинного на час призначення пенсії за вислугу років), на підставі Довідки Прокуратури Одеської області від 07.09.2018року №180 про заробітну плату, яка складає 45717,58грн., у тому числі: посадовий оклад 8500грн., надбавка за класний чин 2400грн., надбавка за вислугу років 2550грн., надбавка за виконання особливо-важливої роботи 12105грн., надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 1275грн., щомісячна премія 14756,50грн., матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) - 3265,54грн., матеріальна допомога на вирішення соціально побутових проблем (1/12) - 3265,54грн., в розмірі 90% від суми вказаної заробітної плати без обмеження її максимального розміру, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку, у тому числі виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, викладені у позовній заяві.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення від 25.09.2018р. №4951 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити певні дії, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул.Канатна,83, ) про визнання протиправним та скасування Рішення від 25.09.2018р. №4951 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.