Справа № 761/22285/19
Суддя: Юзькова О. Л.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/491/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Пірак М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП у м. Києві лейтенанта поліції Пиріг Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, зважаючи на наступне. 20 квітня 2019 року поліцейським УПП м. Києва, лейтенантом поліції Пирогом Олександром Олександровичем відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАБ №1083003. Відповідно до винесеної постанови позивача визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП України. Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 керував ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні, чим порушив п. 9.2.б. ПДР - Порушення попереджувальних сигналів при зміні і напрямку руху. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. З вказаною постановою позивач не погоджується, вважає що вона є протиправною та підлягає скасуванню. ОСОБА_1 зупинився на вимогу працівника поліції, пояснив, що не порушував ПДР України. Разом з тим, ознайомившись з постановою, в Графі «Підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, запис про відмову від підпису або отримання копії постанови» його не повідомили про проведення розгляду адміністративного правопорушення, що в свою чергою є грубим порушенням ст. 279 КУпАП п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не оголосили постанову по справі як то вимагає ч. 1 ст. 285 КУпАП, не вручили або надіслали протягом трьох днів копію постанови, як того вимагає ч.2 ст. 285 КУпАП. Крім того, згідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. При цьому, постанова Серія ЕАБ № 1083003 від 20.04.2019 р. не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить суд Визнати дії Відповідача протиправними та скасувати постанову Серія ЕАБ № 1083003 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

06.06.2019 р. у даній справі було відкрито провадження та з урахуванням положень КАС України вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 просив розглянути справу за його відсутністю та задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Також від відповідача не надходив відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, та надавши наявним доказам належну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що 20.04.2019 р відповідачем - інспектором поліції УПП у м. Києві лейтенантом поліції Пиріг Олександром Олександровичем винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Як свідчить оскаржувана постанова, 20.04.2019 р. о 09 год. 37 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 м. Києві на вул. Кільцева Дорога, 6 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні, чим порушив п. 9.2. б ПДР.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст.258 КУпАП).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить посилання на докази, які стали підставою для винесення процесуального документу, відсутній в матеріалах справи і протокол про адміністративне правопорушення.

Також зміст постанови не свідчить про те, що надані позивачем пояснення було взято до уваги.

При цьому, як зазначає ОСОБА_1 , він заперечував щодо вчинення адміністративного правопорушення, порушення Правил дорожнього руху України.

Відповідачем не зазначено у постанові жодного доказу на яких ґрунтувався висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не вказано мотиви відхилення доказів та доводів позивача, наявність чи відсутність свідків правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

За приписами ч. 3 ст. 286 КАС України з наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищенаведене, обставини встановлені в судовому засіданні, приписи ст. 286 КАС України, вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині скасування оскаржуваною постанови.

Зважаючи на викладене та керуючись Конституцією України, ст. ст. 77, 242, 250, 286, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, ст.ст. 251, 222, 247,258, 280 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП у м. Києві лейтенанта поліції Пиріг Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАБ № 1083003 від 20.04.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя