Справа № 808/1467/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року (о 12 год. 05 хв.)Справа № 808/1467/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача Седлярова В.С.,

представника відповідача Гордєєва М.С .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

до Східного офісу Держаудитслужби

про визнання протиправною та скасування вимоги щодо усунення порушень законодавства

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі ПАТ «Запоріжжяобленерго», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Східного офісу Держаудитслужби (далі відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача від 07.04.2016 №08-05-14-14/1921 «Щодо усунення порушень законодавства».

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказує, що позивачем не було порушено вимог жодної норми п. 2.7 Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, а рівно не було порушено інших пунктів Умов та Правил , оскільки при укладанні підприємством договорів про відступлення пава вимоги отримання заборгованості іншою особою, яка не є споживачем, але приймає на себе грошові зобов`язання щодо компенсації вартості електроенергії енергопостачальнику, не було порушено вимог законодавства, у тому числі в частині розрахунків на оптовому ринку електричної енергії відповідно до ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику» та п. 6.3 Правил користування електричною енергією. Крім того, зазначає, що Вимога містить висновок, який ґрунтується на висновках Акту ревізії, про наявність збитків на загальну суму 344 520 522,10 грн., в тому числі позивача в сумі 29 362 544,47 грн. та ДП «Енергоринок» в сумі 315 157 977,63 грн., які завдані внаслідок порушення позивачем окремих норм законодавства про електроенергетику, проте в Акті ревізії і Вимозі необґрунтовано зазначено суму коштів, яку нібито недоотримано позивачем та ДП «Енергоринок». Ревізорами не досліджено та відповідно не враховано, що у позивача відсутня заборгованість (обов`язок, строк виконання якого настав) перед ДП «Енергоринок» за періоди вересень 2010 року та квітень-травень 2011 року (сума недоплати споживачів у зазначені періоди були застосовані ревізорами та фахівцями НКРЕ у формулі розрахунку недоотриманих коштів ДП «Енергоринок»), що, на думку позивача, свідчить, що позивач не має зобов`язань перед ДП «Енергоринок» за розрахункові періоди вересень 2010 року та квітень-травень 2011 року, а останнє не має права вимагати сплати за ці періоди коштів за поточне споживання. Вважає висновок щодо недоотримання позивачем коштів (доходів) через укладання договорів про відступлення права вимоги є неправомірним та таким, що не відповідає встановленому порядку здійснення розрахунків між членами оптового ринку електричної енергії, за таких умов розрахунок недоотриманих доходів (коштів) не може бути обґрунтованим, достовірним та таким, що ґрунтується на відповідних матеріалах перевірки вихідних даних. Наголошує, що відсутність порушень діючого законодавства з боку посадових осіб позивача в момент підписання та подальшого виконання договорів про відступлення права вимоги, безпідставність та недоведеність сум, визначених фахівцями НКРЕКП, як нібито недоотримані доходи (кошти) позивача та ДП «Енергоринок», відсутність причинного зв`язку між укладеними в грудні 2014 року та січні, лютому 2015 року договорами про відступллення права вимоги та недоплатами споживачів (ДП «ЗТМК», ТОВ «ЗТМК», ПАТ «ДСС») в липні-грудні 2010 року, січні-лютому 2011 року та листопаді, грудні 2014 року свідчить про відсутність вини посадових осіб позивача, а відповідно помилковість висновків ревізорів з цього питання, викладених в Акті ревізії (арк. 18, 19, 47 Акту ревізії). Таким чином, вважає, що вимога відповідача від 07.04.2016 №08-05-14-14/1921 «Щодо усунення порушень законодавства» є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 27.07.2016 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовими рішеннями по справах №910/1424/16, № 910/1421/16, №910/1417/16, №910/2694/16, №910/1416/16 за позовом Національного антикорупційного бюро України до ПАТ «Холдингова компанія «Енергомережа», ВАТ «Запоріжжяобленерго», ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат», третя особа ДП «Енергоринок», Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сфері електроенергетики та комунальних послуг, які переглядаються Київським апеляційним господарським судом про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, про визнання правочину недійсним.

27 травня 2019 року провадження у справі поновлене, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 24 червня 2019 року.

Відповідач позов не визнав, про що надав до суду відзив на адміністративний позов (вх. № 22077 від 30.05.2019), у якому із посиланням на приписи Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» вказує, що ревізією встановлено, що ревізуємому періоді між позивачем, ДП «ЗТМК», ТОВ «ЗТМК» та ПрАТ «ХК «Енергомережа», який не є споживачем електроенергії, були укладені 4 договори про відступлення права вимоги на загальну суму 308 255,19 тис. грн., на підставі яких по бухгалтерському обліку позивача в грудні 2014 року та лютому 2015 року зменшено дебіторську заборгованість ТОВ «ЗТМК» (враховуючи ДП «ЗТМК») на загальну суму 308 255,19 тис. грн. Зазначає, що ревізією встановлено, що в ревізуємому періоді між позивачем, ПАТ «Дніпроспецсталь» та ПрАТ «ХК «Енергомережа», який не є споживачем електроенергії, був укладений договір від 05.01.2015 №01/05150023 про відступлення права вимоги на загальну суму 38 035,36 тис. грн. Звертає увагу суду, що ревізію законності укладення договорів про відступлення права вимоги від 22.12.2014 №641214/41, від 22.12.2014 №651214/42, від 12.02.2015 №23, від 12.02.2015 №24, від 05.01.2015 №01/05150023 та забезпечення належного проведення розрахунків з оптовим постачальником електричної енергії за період з 01.12.2014 по 27.01.2016 проведено залученими фахівцями відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Запорізькій області, та за її результатами чітко визначений порядок проведення розрахунків на ринку електроенергії, який полягає в оплаті за електроенергію виключно коштами і виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, що обґрунтовується приписами ст. 15-1, 26 Закону України «Про електроенергетику» та п. 1 Положення про порядок проведення розрахунків за електричну енергію, а також така вимога передбачена і додатком №5 до договорів на постачання електричної енергії від 01.12.2013 №76 та від 01.09.2014№2/11140506. Таким чином, вважає, що вищевказані договори про відступлення права вимоги укладені в порушення ст. 15-1 та ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» , п. 6.3 ПКЕЕ, п. 1 Положення, п. 2.7 Умов та Правил, що призвело до недоотримання доходів (коштів) позивачем в сумі 29 362 554,47 грн. та ДП «Енергоринок» в сумі 315 157 977,63 грн. З огляду на зазначене вимога від 07.04.2016 №08-05-14-14/1921 винесена у межах повноважень органів державного фінансового контролю, у спосіб визначений законодавством та відповідно до ст. 244-2 КАС України з урахуванням висновків Верховного Суду України, а відтак є законною. Стверджує, що судовими рішеннями у господарських справах №910/1424/16, № 910/1421/16, №910/1417/16, №910/2694/16, №910/1416/16, які набрали законної сили, встановлено порушення вимог законодавства при укладанні договорів про відступлення права вимоги, що відповідно до ст. 78 КАС України є підставою звільнення від доказування. Ураховуючи викладене, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

24 червня 2019 року підготовче засідання відкладене на 25 липня 2019 року.

Згідно із ухвалою від 25.07.2019 провадження у справі зупинене за клопотанням представників сторін до 26 вересня 2019 року.

Відповідно до ухвали суду від 26.09.2019 вирішено продовжити процесуальний строк, визначений ухвалою суду від 25.07.2019, до 30 жовтня 2019 року.

Представником позивача через канцелярію суду подано заяву (вх. №41465 від 07.10.2019) про зміну підстави позову, у якій із посиланням на приписи ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Порядок взаємодії органів державної контрольно-ревізійної служби, органів прокуратури, внутрішніх справ, Служби безпеки України зазначає, що оскаржувану вимогу винесено відповідачем за результатами позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємства за період з 01.12.2014 по 27.01.2016, яка була проведена на підставі ухвал Солом`янського районного суду м. Києва від 28.01.2016 у справі №270/21597/15-к, провадження №1-кс/760/889/16 та направлення на проведення ревізії від 08.02.2016, таким чином, при проведенні позапланової ревізії за зверненням правоохоронних органів, в межах кримінального провадження, органи Держаудитслужби не приймають вимог про усунення порушень, оскільки такі повноваження надані безпосередньо правоохоронним органам, і здійснюються в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, що свідчить про незаконність оскаржуваної вимоги від 07.04.2016, яка підлягає скасуванню. З урахуванням викладеного, просить задовольнити позов підприємства.

У свою чергу, представником відповідача надано до матеріалів справи відзив (вх.№44407 від 25.10.2019) на заяву про зміну підстав позову, у якому стверджує, що положення Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, Порядку взаємодії органів державної контрольно-ревізійної служби, органів прокуратури, внутрішніх справ, Служби безпеки України не розмежовують порядок та спосіб направлення вимог за результатами проведення планових чи позапланових ревізій та встановлено заборони для направлення вимог за результатами позапланових ревізій. При цьому, у випадку проведення ревізії за зверненням правоохоронного органу абз. 4 п. 5.4 Порядку взаємодії прямо встановлює обов`язок контролюючого органу при передачі ревізійних матеріалів в листі до органу, який ініціював проведення ревізії, визначити, які заходи для усунення порушень законодавства та відшкодування матеріальної шкоди (збитків) ужито контролюючим органом та керівництвом об`єкта контролю. З огляду на зазначене, вважає вимога від 07.04.2016 №08-05-14-14/1921 винесена у межах повноважень органів державного фінансового контролю, у спосіб визначений законодавством, а позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

30 жовтня 2019 року провадження у справі поновлене.

У підготовчому засіданні 30 жовтня 2019 року судом закрите підготовче провадження у справі та призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 14 листопада 2019 року.

14 листопада 2019 року у розгляді справи була оголошена перерва до 20 листопада 2019 року.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі, надавши пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позові та заяві про зміну підстав позову. Просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, із підстав наведених у відзивах.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення) та оголошено про час виготовлення повного судового рішення.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ПАТ «Запоріжжяобленерго» () зареєстроване юридичною особою 17.05.2000, про що свідчать офіційні відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є: 35.13 Розподілення електроенергії; 85.32 Професійно-технічна освіта; 35.14 Торгівля електроенергією тощо.

Держфінінспекцією в Запорізькій області, правонаступником якої є Східний офіс Держаудитслужби, на виконання ухвал Солом`янського районного суду м. Києва від 28.01.2016 по справі №760/21597/15-к (провадження №1-кс/760/889/16) та від 25.02.2016 по справі №760/21597/15-к (провадження № 1 -кс/760/2171/16) проведено позапланову виїзну ревізію ВАТ «Запоріжжяобленерго», правонаступником якого є ПАТ «Запоріжжяобленерго», за період з 01.12.2014 по 27.01.2016. Результати ревізії оформлено актом ревізії від 14.03.2016 № 05-21/2.

Так, до ревізії надано договір від 01.12.2012 № 76 (зі всіма додатками, специфікаціями та змінами до договору) (далі - договір № 76), укладений між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ДП «Запорізький титано-магнієвий завод» (далі ДП «ЗТМК»), яким передбачено постачання ВАТ «Запоріжжяобленерго» (Постачальник електричної енергії) на користь ДП «ЗТМК» (Споживач) електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №1 «Обсяги постачання електричної енергії», а ДП «ЗТМК» оплачує ВАТ «Запоріжжяобленерго» вартість використаної (купленої) електричної енергії.

Пунктом 2.3.4 договору № 76 передбачена оплата Постачальнику електричної енергії вартості електричної енергії згідно з умовами додатка №4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатка №5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії».

Пунктом 1 додатку №4 до договору передбачено, що розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця, а розрахунки за електричну енергію проводяться Споживачем виключно грошовими коштами на рахунок Постачальника електричної енергії, вказаний в п. 10 договору.

В свою чергу, пунктом 10 договору для сплати коштів за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за недораховану електричну енергію та інше, передбачений лише поточний рахунок із спеціальним режимом використання №01, відкритий в Філії-ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України».

Додатковою угодою від 01.01.2014 №5 внесені зміни, відповідно до яких Споживач змінює назву з ДП «ЗТМК» на ТОВ «ЗТМК».

Додатковою угодою від 08.10.2014 №8 внесені зміни до пункту 10 договору, згідно з якими для сплати коштів за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за недораховану електричну енергію та інше, передбачений лише поточний рахунок із спеціальним режимом використання №01, відкритий в Філії-ЗОУ АТ «Ощадбанк».

Ревізією встановлено, що в ревізуємому періоді між ВАТ «Запоріжжяобленерго», ДП «ЗТМК», ТОВ «ЗТМК» та ПрАТ «ХК Енергомережа», який не є споживачем електроенергії, були укладені 4 договори про відступлення права вимоги на загальну суму 308 255,19 тис. грн.

Так, між ВАТ «Запоріжжяобленерго» (Первісний кредитор) в особі директора з енергозбуту Корніленкова І.П. з однієї сторони, ПрАТ «ХК Енергомережа» (Новий кредитор) в особі голови правління Крючкова Д.В. з другої сторони та ДП «ЗТМК» (далі - Боржник), в особі в.о. генерального директора Королькова В.Ю. з третьої сторони, укладено договір про відступлення права вимоги від 22.12.2014 №641214/41 (далі - Договір №641214/41), яким передбачено, що у відповідності до статей 512-519 Цивільного кодексу України, інших нормативно-правових актів Законодавства України передбачено, що Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника заборгованості за договором на користування електричною енергією від 01.07.2000 № 76/199, яка розстрочена на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 20.11.2013 по справі №11/292/10, ухвали господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 по справі № 9/5009/1481/11, за договором про самостійне виконання рішення №1115 від 03.12.2013 укладеним, між Боржником та Первісним кредитором на загальну суму 112 301 706,10 грн.

Відповідно до п. 1.2 Договору № 641214/41 до Нового кредитора переходять права Первісного кредитора за зобов`язаннями в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав на підставі договорів, рішень та ухвал господарського суду Запорізької області.

Відповідно п. 2.5 Договору №641214/41 за відступлення права Вимоги, Новий кредитор сплачує 112 401 706,10 грн Первісному кредитору у повному обсязі до 31 грудня 2018 року.

Пунктом 2.6 Договору №641214/41 передбачено, що сума в п. 2.5 договору зазначена з врахуванням винагороди Первісного кредитора у розмірі 100 000,00 грн. Новий кредитор перераховує Первісному кредитору плату за відступлення права вимоги (компенсація вартості електричної енергії) в сумі 112 301 706,10 грн щомісячними платежами в розмірі 2 441 341,43 грн починаючи з березня 2015 року та останнім платежем в грудні 2018 року в розмірі 2 441 341,75 грн на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання.

Новий кредитор перераховує Первісному кредитору винагороду в розмірі 100 000,00 грн. на поточний рахунок протягом 7 робочих днів з моменту укладання даного договору.

Згідно з п. 2.7 Договору №641214/41 умови, порядок та строки виконання зобов`язання Боржником перед Новим кредитором визначаються Договором про порядок проведення розрахунків по Договору про відступлення права вимоги.

Договором про відступлення право вимоги від 22.12,2014 № 651214/42, укладеним між ВАТ «Запоріжжяобленерго» (Первісний кредитор) в особі директора з енергозбуту Корніленкова І.П. з однієї сторони, ПрАТ «ХК «Енергомережа» (Новий кредитор) в особі голови правління Крючкова Д.В. з другої сторони та ДП «ЗТМК» (Боржник), в особі в.о. генерального директора Королькова В.Ю. з третьої сторони, у відповідності до статей 512-519 Цивільного кодексу України, інших нормативно-правових актів Законодавства України передбачено, що Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника заборгованості за договором на користування електричною енергією від 01.07.2000 № 76/199, яка розстрочена на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 18.11.2013 по справі № 10/339/10, ухвали господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 по справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, за договором про самостійне виконання рішення №1114 від 03.12.2013, укладеним між Боржником та Первісним кредитором на загальну суму 114 263 595,75 грн.

Відповідно п. 2.5 договору № 651214/42 за відступлення права Вимоги, Новий кредитор сплачує 114 363 595,75 грн Первісному кредитору у повному обсязі до 31 грудня 2018 року.

Пунктом 2.6 договору № 651214/42 передбачено, що сума в п. 2.5 договору зазначена з врахуванням винагороди Первісного кредитора у розмірі 100 000,0 грн. Новий кредитор перераховує Первісному кредитору плату за відступлення права вимоги (компенсація вартості електричної енергії) в сумі 114 263 595,75 грн. щомісячними платежами в розмірі 2 483 991,21 грн починаючи з березня 2015 року та останнім платежем за грудень 2018 року в розмірі 2 483 991,30 грн на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання.

Новий кредитор перераховує Первісному кредитору винагороду в розмірі 100 000,00 грн. на поточний рахунок протягом 7 робочих днів з моменту укладання даного договору.

Пунктом 2.7 договору № 651214/42 передбачено, що умови, порядок та строки виконання зобов`язання Боржником перед Новим кредитором визначаються Договором про порядок проведення розрахунків по Договору про відступлення права вимоги.

Між ВАТ «Запоріжжяобленерго» (Первісний кредитор) в особі директора з енергозбуту Корніленкова І.П. з однієї сторони, ПрАТ «ХК «Енергомережа» (Новий кредитор) в особі голови правління Крючкова Д.В. з другої сторони та ТОВ «ЗТМК» (Боржник), в особі директора Сивака В.В. з третьої сторони, укладено договір про відступлення право вимоги від 12.02.2015 № 23, яким передбачено, що у відповідності до статей 512-519 Цивільного кодексу України, інших нормативно-правових актів Законодавства України передбачено, що Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 01.12.2012 № 76/223, щодо заборгованості, яка утворилася за грудень 2014 року на загальну суму 42 366 367,52 грн.

Відповідно п. 2.5 договору № 23, за відступлення права Вимоги Новий кредитор сплачує суму у розмірі 42 366 367,52 грн. Первісному кредитору у повному обсязі до 31 грудня 2015 року.

Пунктом 2.7 договору № 23 передбачено, що умови, порядок та строки виконання зобов`язання Боржником перед Новим кредитором визначаються Договором про порядок проведення розрахунків по Договору про відступлення права вимоги.

Згідно з п.2.8 договору № 23 Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги щодо пені, інфляційних збитків та 3% річних, які можуть бути нараховані по вказаній у п. 1.1 Договору заборгованості.

Договором про відступлення право вимоги від 12.02.2015 № 24, укладеним між ВАТ «Запоріжжяобленерго» (Первісний кредитор) в особі директора з енергозбуту Корніленкова І.П. з однієї сторони, ПрАТ «ХК «Енергомережа» і Новий кредитор) в особі голови правління Крючкова Д.В. з другої сторони та ТОВ «ЗТМК» (Боржник), в особі директора Сивака В.В. з третьої сторони, у відповідності до статей 512-519 Цивільного кодексу України, інших нормативно- правових актів Законодавства України передбачено, що Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 01.12.2012 № 76, щодо заборгованості, яка утворилася за листопад 2014 року на загальну суму 39 323 520,49 грн.

Відповідно п. 2.5 договору № 24 за відступлення права Вимоги Новий кредитор сплачує суму у розмірі 39 323 520,49 грн. Первісному кредитору у повному обсязі до 31 грудня 2015 року.

Пунктом 2.7 договору № 24 передбачено, що умови, порядок та строки виконання зобов`язання Боржником перед Новим кредитором визначаються Договором про порядок проведення розрахунків по Договору про відступлення права вимоги.

Згідно з п. 2.8 договору № 24 Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги щодо пені, інфляційних збитків та 3% річних, які можуть бути нараховані по вказаній у п. 1.1 Договору заборгованості.

Таким чином, на підставі зазначених 4 договорів про відступлення права вимоги по бухгалтерському обліку ВАТ «Запоріжжяобленерго» в грудні 2014 року та лютому 2015 року зменшено дебіторську заборгованість ТОВ «ЗТМК» (враховуючи ДП «ЗТМК») на загальну суму 308 255,19 тис. грн.

До ревізії наданий договір на постачання електричної енергії від 01.09.2014 №2/11140506 (далі - договір №2/11140506), укладений між ПАТ «Дніпроспецсталь» особі в.о. голови правління Корнієвського В.М., що діє на підставі Статуту (далі-Споживач) та ВАТ «Запоріжжяобленерго», що діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії АБ № 177342 від 23.08.2005 та ліцензії на передачу електричної енергії АБ № 177341 від 23.08.2005 (далі - Постачальник електричної енергії), в особі заступника директора з енергозбуту - Горобцова С.А., діючого на підставі довіреності ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 31.12.2013 № 133.

Відповідно до п.4.2 договору №2/11140506 за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію, що передбачено п. 10 додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію», та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії (п.5 додатка № 6 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії»), Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобов`язання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожен день прострочення по день фактичної оплати. На суму нарахованої пені, 3% річних та інфляційних нарахувань Споживачу надаються окремі рахунки.

Пунктом 1 додатку №4 до договору №2/11140506 передбачено, що розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця, а розрахунки за електричну енергію проводяться Споживачем виключно грошовими коштами на рахунок Постачальника електричної енергії, вказаний в п. 10 Договору.

В свою чергу, згідно з п. 10 договору для сплати коштів за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, і а недораховану електричну енергію та інше передбачений лише поточний рахунок із спеціальним режимом використання №01, відкритий в Філії ЗОУ АТ «Ощадбанк».

Також, ревізією встановлено, що в ревізуємому періоді між ВАТ Запоріжжяобленерго», ПАТ «Дніпроспецсталь» та ПрАТ «ХК «Енергомережа», який не є споживачем електроенергії, був укладений договір від 05.01.2015 № 01/05150023 про відступлення права вимоги на загальну суму 38 035,36 тис. грн.

Договір про відступлення права вимоги від 05.01.2015 № 01/05150023 укладено між ВАТ «Запоріжжяобленерго» (Первісний кредитор) в особі директора з енергозбуту Корніленкова Ш. з однієї сторони, ПрАТ «ХК «Енергомережа» (Новий кредитор) в особі голови правління Крючкова Д.В. з другої сторони та ПАТ «Дніпроспецсталь» (Боржник), в особі в.о. голови правління Корнієвського В.М. з третьої сторони, яким передбачено, що у відповідності до статей 512 - 519 Цивільного кодексу України, інших нормативно-правових актів Законодавства України, Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 01.09.2014 №2/11140506, укладеного між Боржником та Первісним кредитором за спожиту електричну енергію у грудні 2014 року, в частині суми 38 035 362,24 грн.

Відповідно до п. 1.2 договору № 01/05150023 до Нового кредитора переходять права Первісного кредитора за зобов`язаннями в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав на підставі договору, в сумі, визначеній п. 1.1 даного договору. Заборгованість, яка відступається, підтверджена Актом звірки розрахунків між Первісним кредитором та Боржником станом на 01 січня 2015 року.

Пунктом 2.4 договору № 01/05150023 передбачено, що Новий кредитор зобов`язаний сплатити 38 035 362,24 грн. Первісному кредитору в повному обсязі до 31 грудня 2015 року.

Згідно з п. 2.5 договору умови, порядок та строки виконання зобов`язання Боржником перед Новим кредитором визначаються Договором про порядок проведення розрахунків по Договору про відступлення права вимоги.

Ревізію законності укладення договорів про відступлення права вимоги від 22.12.2014 №641214/41, від 22.12.2014 №651214/42, від 12.02.2015 №23, від 12.02.2015 №24, від 05.01.2015 №01/05150023 та забезпечення належного проведення розрахунків з оптовим постачальником електричної енергії за період з 01.12.2014 по 27.01.2016 проведено залученими фахівцями відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Запорізькій області.

Так, за результатами ревізії фахівцями відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Запорізькій області встановлено, законодавством в електроенергетиці чітко визначений порядок проведення розрахунків на ринку електроенергії, який полягає в оплаті за електроенергію виключно коштами і виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, що обґрунтовується нормами ст. 1, 15-1, 26 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 №575/97-ВР, п. Положення про порядок проведення розрахунків за електричну енергію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2000 № 1136 (далі - Положення).

Таким чином, законодавство в електроенергетиці передбачає проведення розрахунків між споживачами та енергопостачальниками за спожиту електроенергію шляхом безпосередньої оплати відповідним споживачем коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання відповідного енергопостачальника.

Тобто, укладені ВАТ «Запоріжжяобленерго» разом із споживачами електричної енергії договори відступлення права вимоги в інтересах ПрАТ «ХК «Енергомережа» порушують вимоги ст. 15-1 та статті 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 6.3 «Правил користування електричною енергією» (далі - ПКЕЕ), пункту 1 Положення та є порушенням п. 2.7 «Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом», затверджених постановою НКРЕ від 13.06.1996 № 15/1 (далі - Умови та Правила), в частині перерахування коштів за закуплену електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії.

Загальна сума договорів відступлення права вимоги складає 346 290 552,10 грн.

Під час перевірки банківських виписок з поточного рахунку із спеціальним режимом використання ВАТ «Запоріжжяобленерго» встановлено, що за період з 22.12.2014 по 27.01.2016 на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ВАТ «Запоріжжяобленерго» від ПрАТ «ХК «Енергомережа» надійшло два платежі (14.01.2016 надійшли платежі в сумі 520 000,00 грн по договору № 651214/42 та в сумі 1 250 000,00 грн по договору № 641214/41 загальною сумою 1 770 000,00 грн, тобто сума по договорам відступлення права вимоги зменшена до 344 520 552,10 грн.

Таким чином, договори про відступлення права вимоги від 22.12.2014 №641214/41, від 22.12.2014 №651214/42, від 12.02.2015 №23, від 12.02.2015 №24 та від 05.01.2015 №01/05150023, укладені в порушення ст. 15-1 та ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 6.3 ПКЕЕ, п. 1 Положення, п. 2.7 Умов та Правил, що призвело до недоотримання доходів (коштів) ВАТ «Запоріжжяобленерго» в сумі 29 362 544,47 грн та ДП «Енергоринок» в сумі 315 157 977,63 грн.

Позивач не погодившись з викладеними в Акті ревізії висновками про встановлені порушення направив відповідачу заперечення на Акт ревізії, проте позивачем отримано оскаржувану вимогу від 07.04.2016 №08-05-14-14/1921 «Щодо усунення порушень законодавства», у якій вимагалось усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку. Вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень та недоліків разом із завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів надати до Держжфінінспекції в Запорізькій області.

Вважаючи вимогу відповідача від 07.04.2016 №08-05-14-14/1921 «Щодо усунення порушень законодавства» протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду про її скасування.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення), Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держфінінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об`єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету міністрів України від 20.07.2011 №765 "Про утворення територіальних органів Державної фінансової інспекції" територіальні органи Головного контрольно-ревізійного управління, які перетворюються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови.

Відповідно до пункту 3 Положення основними завданнями Держфінінспекції України є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю, а також внесення пропозицій щодо її формування.

За приписами пункту 4 Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про державні закупівлі.

Отже, Держфінінспекція в Запорізькій області у відносинах з суб`єктами господарювання, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є суб`єктом владних повноважень.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №2939).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2939 Головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 4 Закону №2939 передбачено, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону №2939 орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів.

Пунктом 7 частини першої статті 10 Закону №2939 органам державного фінансового контролю надано право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

При цьому, пунктом 13 частини першої статті 10 Закону №2939 органу державного фінансового контролю також надано право при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частиною другою статті 15 Закону №2939 законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №550 затверджено Порядок проведення органом державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель (далі - Порядок №550), яким визначено порядок проведення інспектування, процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 2 Порядку №550 інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Планові та позапланові виїзні ревізії проводяться органами державного фінансового контролю відповідно до Закону та цього Порядку (пункт 4 Порядку №550).

До участі в ревізії за письмовим зверненням керівника контролюючого органу можуть залучатися спеціалісти міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів, підприємств, установ та організацій (пункт 10 Порядку №550).

Відповідно до Порядку взаємодії між органами державної контрольно- ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки, затвердженого спільним наказом Головного контрольно-ревізійного управління, Міністерства внутрішніх справ, Служби безпеки та Генеральної прокуратури від 19.10.2006 № 346/1025/685/53, матеріальною шкодою (збитками) є втрата активів чи недоотримання належних доходів об`єктом контролю та/або державою, що сталися внаслідок порушення законодавства об`єктом контролю шляхом дій або бездіяльності його посадових (службових) осіб.

У якості залучених спеціалістів, в ревізії ВАТ «Запоріжжяобленерго» приймали участь фахівці відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Запорізькій області, якими було досліджене питання законності проведення операцій по договорах про відступлення права вимоги та проведено розрахунок недоотриманих ДП «Енергоринок», як оптовим постачальником електричної енергії, грошових коштів за електричну енергію в рамках зазначених договорів про відступлення права вимоги.

Пунктом 16 Порядку №550 визначено, що ревізія проводиться шляхом:

- документальної перевірки, що передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, статистичною, фінансовою та бюджетною звітністю, господарськими договорами, розпорядчими та іншими документами об`єкта контролю, пов`язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності (далі - документи об`єкта контролю). У разі ведення бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів зберігання і обробки інформації на вимогу посадової особи органу державного фінансового контролю керівник об`єкта контролю повинен забезпечити оформлення відповідних документів на паперовому носії. Надання документів об`єкта контролю посадовим особам органу державного фінансового контролю забезпечується керівником об`єкта чи його заступником;

- фактичної перевірки, що передбачає контроль за наявністю грошових сум, цінних паперів, бланків суворої звітності, оборотних і необоротних активів, інших матеріальних і нематеріальних цінностей шляхом проведення інвентаризації, обстеження та контрольного обміру виконаних робіт, правильністю застосування норм витрат сировини і матеріалів, виходу готової продукції і природних втрат шляхом організації контрольних запусків у виробництво, контрольних аналізів готової продукції та інших аналогічних дій за участю відповідних спеціалістів органу державного фінансового контролю або інших органів, підприємств, установ та організацій. Посадові особи органу державного фінансового контролю мають право вимагати від керівників об`єкта контролю організацію та проведення фактичної перевірки в присутності посадових осіб органу державного фінансового контролю та за участю матеріально-відповідальних осіб, а у разі перевірки обсягу виконаних робіт - також представників суб`єкта господарювання - виконавців робіт.

Згідно з пунктом 35 Порядку акт ревізії містить: констатуючу частину, в якій наведено інформацію про результати ревізії в розрізі кожного питання програми із зазначенням, за який період, яким способом (вибірковим, суцільним) та за якими документами перевірено ці питання, висновок про наявність або відсутність порушень законодавства, а також у разі наявності визначений в установленому законодавством порядку розмір збитків, завданих державі чи об`єкту контролю внаслідок таких порушень.

Стосовно висновку ревізії, що договори про відступлення права вимоги від 22.12.2014 №641214/41, від 22.12.2014 №651214/42, від 12.02.2015 №23, від 12.02.2015 №24 та від 05.01.2015 №01/05150023, укладені в порушення ст. 15-1 та ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 6.3 ПКЕЕ, п. 1 Положення, п. 2.7 Умов та Правил, що призвело до недоотримання доходів (коштів) ВАТ «Запоріжжяобленерго» в сумі 29 362 544,47 грн та ДП «Енергоринок» в сумі 315 157 977,63 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, провадження у даній справі зупинялося до набрання законної сили рішеннями судів по пов`язаним справам № 910/1424/16, № 910/1421/16, № 910/1417/16, № 910/2694/16 та № 910/1416/16 за позовом Національного антикорупційного бюро України про визнання - недійсними договорів про відступлення права вимоги.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 по справі №910/1421/16, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018, визнано недійсним договір №24 про відступлення права вимоги від 12.02.2015, укладений між ПрАТ «ХК «Енергомережа», ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 07.09.2017 по справі №910/1424/16, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.04.2018, визнано недійсним договір від 22.12.2014 №641214/41, укладений між ВАТ «Запоріжжяобленерго», ПрАТ «ХК «Енергомережа» та ДП «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.20Ш по справі №910/1417/16, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2017, визнано недійсним договір від 05.01.2015 №01/05150023, укладений між ВАТ «Запоріжжяобленерго», ПрАТ «ХК «Енергомережа», та ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 по справі №910/1416/16, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 31.10.2017, визнано недійсним договір №23 про відступлення права вимоги від 12.02.2015 року, укладений між ПрАТ «ХК «Енергомережа», ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.09.2017 по справі № 910/2694/16, зміненого в мотивувальній частині постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.04.2018, визнано недійсним договір від 22.12.2014 №651214/42, укладений між ВАТ «Запоріжжяобленерго», ПрАТ «ХК «Енергомережа» та ДП «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

Зокрема, досліджуючи спірні правовідносини судами було підтверджено правову позицію про те, що шляхом укладення спірних правочинів було порушено наведені приписи законодавства в частині обов`язку споживача сплатити заборгованість за спожиту електричну енергію постачальнику та про обов`язковість положень Закону України «Про електроенергетику», Положення про порядок проведення розрахунків за електричну енергію та ПКЕЕ для сторін випливає з їх змісту та суті відносин між сторонами, а тому сторони в договорі не можуть відступити від таких положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Також, судами було зроблено висновок про завідомо суперечну інтересам держави і суспільства мету вчинення спірних правочинів щодо переведення боргу і його наслідки полягала у тому, щоб обійти встановлений Законом України "Про електроенергетику" і ПКЕЕ порядок оплати поставленої електричної енергії, оплатити її без використання передбаченого цим порядком рахунку із спеціальним режимом використання енергопостачальника і тим самим уникнути перерахування коштів із такого поточного рахунку за відповідним алгоритмом оптового ринку електричної енергії, що призведе до неотримання іншими учасниками оптового ринку електричної енергії України своїх частин від цієї суми коштів згідно з алгоритмом.

Таким чином, судовими рішеннями у господарських справах №910/1421/16, №910/1424/16, №910/1417/16, №910/1416/16, №910/2694/16, які набрали законної сили, встановлено порушення вимог законодавства при укладанні договорів про відступлення права вимоги від 22.12.2014 №641214/41, від 22.12.2014 №651214/42, від 12.02.2015 №23, від 12.02.2015 №24 та від 05.01.2015 №01/05150023, що відповідно до ст. 78 КАС України є підставою звільнення від доказування.

Стосовно посилання представника позивача на невірний розрахунок недоотримання доходів (коштів) ВАТ «Запоріжжяобленерго», здійснений фахівцями відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Запорізькій області суд вказує таке.

Відповідно до пункту 46 Порядку №550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об`єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган державного фінансового контролю з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом пред`явлення вимоги.

Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Тобто, в органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених під час перевірки підконтрольних установ, яка обов`язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Отже, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення органу державного фінансового контролю, яке породжує безпосередньо права чи обов`язки для позивача.

Оскільки вимога органу державного фінансового контролю є обов`язковою для виконання підконтрольною установою, то вона породжує у підконтрольної установи певні обов`язки, реалізація яких може вплинути на результати діяльності підконтрольної установи.

У справі, що розглядається, Східний офіс Держаудитслужби пред`явило вимоги, які вказують на виявлені збитки та їхній розмір. Так як, збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, підстави та правильність їх обчислення перевіряє суд при розгляді справи за позовом про їх стягнення, а не в порядку визнання такої вимоги протиправною та її скасування.

Цей висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі № 21-461а14, від 25.11.2014 у справі №21-442а14, від 20.01.2015 у справах №№ 21-601а14, 21-603а14, від 27.01.2015 у справі №21-436а14 та від 02.12.2015 у справі №21-3609а15 (№826/80/13-а), а також Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 826/9672/17 від 12.03.2018, Касаційним адміністративним судом у постановах № 822/2087/17 від 20.02.2018, № 826/26961/15 від 11.06.2019, № 808/8247/15 від 28.03.2019.

Крім того, при прийнятті рішення судом враховано долучені до матеріалів справи позивачем додаткові докази, а саме: копії платіжних доручень, наданих позивачем на виконання вимоги відповідача, відповідно до яких ПАТ «Дніпроспецсталь» перераховано на рахунок зі спеціальним режимом використання ВАТ «Запоріжжяобленерго» 38 035 362,24 грн. за договором на постачання електричної енергії від 01.09.2014 № 2/11140506.

Також листом від 25.04.2019 № 813-юр позивач повідомив відповідача про те, що в бухгалтерському обліку ПАТ «Запоріжжяоблнерго» поновлена заборгованість ДП «ЗТМК» та ТОВ «ЗТМК» щодо договорів про відступлення права вимоги від 22.12.2014 №641214/41, від 22.12.2014 №651214/42, від 12.02.2015 №23, від 12.02.2015 №24, які були визнані судами недійсними, на загальну суму 308 255 189,86 грн. та вжиття певних заходів зі звернення до примусового виконання щодо повернення вказаної суми на рахунок зі спеціальним режимом використання.

Щодо твердження позивача, що при проведенні позапланової ревізії за зверненням правоохоронних органів, в межах кримінального провадження, органи Держаудитслужби не приймають вимог про усунення порушень, оскільки такі повноваження надані безпосередньо правоохоронним органам, і здійснюються в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України суд зазначає наступне.

Проведення ревізій за зверненням правоохоронних органів регламентовані нормами Закону № 2939, Порядку №550 та Порядком взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України, затвердженого спільним наказом ГоловКРУ, МВС, СБУ, Генпрокуратури від 19.10.2006 №346/1025/685/53 і зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1166/13040 (далі - Порядок взаємодії).

Як зазначалось вище, згідно з пунктом 7 частини першої статті 10 Закону №2939 органам державного фінансового контролю надано право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

За правилами пунктів 45, 46 Порядку № 550 у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державної контрольно-ревізійної служби, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Отже положення зазначених нормативно-правових актів не розмежовує порядок та спосіб направлення вимог за результатами проведених планових чи позапланових ревізій та не встановлю заборони для направлення вимог за результатами позапланових ревізій.

Пунктом 48 Порядку № 550 передбачено, що у разі проведення ревізії на підставі звернення правоохоронних органів, матеріали таких ревізій у визначені в пункті 46 цього Порядку строки передаються до правоохоронних органів. Про результати розгляду матеріалів ревізії (крім проведених за порушеними кримінальними справами) правоохоронні органи повідомляють контролюючому органу протягом 10 робочих днів після прийняття відповідного рішення.

Порядок взаємодії розмежовує дві форми взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та правоохоронними органами в процесі виконання покладених на ці органи завдань, з`ясуванні питань фактів порушень законодавства у фінансово-господарській діяльності підконтрольних установ, а саме: проведення контролюючим органом самостійно ревізій за зверненнями правоохоронних органів (порядок призначення і організації врегульований в розділі 2, пункти 2.1- 2.12 цього Порядку); залучення працівників контролюючого органу за зверненнями правоохоронних органів для участі в перевірках як спеціалістів (розділ 3, пункти 3.1-3.2 Порядку взаємодії).

При цьому, в абзаці восьмому пункту 3.1 Порядку взаємодії встановлено, що лише у випадках (за матеріалами) участі працівників контролюючого органу як спеціалістів у перевірках, що проводилися правоохоронними органами, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів контролюючим органом не направляються, заходи щодо стягнення в судовому порядку коштів або припинення бюджетного фінансування і кредитування у випадках, передбачених статтею 11 Закону № 2939, не вживаються, протоколи про адміністративне правопорушення не складаються.

При цьому, у випадку проведення ревізії за зверненням правоохоронного органу абзац четвертий пункту 5.4 Порядку взаємодії прямо встановлює обов`язок контролюючого органу при передачі ревізійних матеріалів в листі до органу, який ініціював проведення ревізії, зазначити, які заходи для усунення порушень законодавства та відшкодування матеріальної шкоди (збитків) ужито контролюючим органом та керівництвом об`єкта контролю.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 по справі № 21-435а13, ухвалі Верховного Суду України від 06.10.2015 по справі № 21-5409а15, постанові Вищого адміністративного суду України від 08.12.2016 по справі № 2а/2570/805/12, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.06.2017 по справі № 813/1220/13-а.

Стосовно посилань представника позивача на постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06.11.2018 по справі № 817/2046/17, суд вказує, що за результатами розгляду справи суд касаційної інстанції не вирішив справу по суті, а направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність своїх рішень, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 9, 137, 139, 242-246, 250,255,295,297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Публічному акціонерному товариству Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів,14, ) до Східного офісу Держаудитслужби 49101, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, буд. 22, корпус 2, ) про визнання протиправною та скасування вимоги щодо усунення порушень законодавства відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 02.12.2019.

Суддя І.В. Батрак