Справа № 1.380.2019.004316
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004316
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судових засідань Жовковська Ю.В.

з участю представників

від позивача - ОСОБА_2

від відповідача - Гавриляк Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.08.2018 року №1-1305 про визначення податкового зобов`язання з транспортного податку в розмірі 14583 грн. 33 коп.

Аргументами позовних вимог є те, що відповідно до розрахунку за он-лайн калькулятором, який розміщений на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, середньоринкова вартість автомобіля позивача є нижчою від середньоринкової вартості транспортних засобів, які є об`єктом оподаткування. Позивач звертає увагу на те, що розрахунок здійснювався у 2018 році, стосовно автомобіля рік випуску якого є 2017, то для достовірності інформації розрахунок, що здійснюється в 2019 році, вихідними даними для розрахунку стосовно автомобіля 2017 року випуску, обираємо 2018 рік випуску, аби коефіцієнт був максимально достовірним, а саме 62 (визначення коефіцієнту з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року за №66). Он-лайн калькулятор видає вартість автомобіля, марки Аudi моделі Q7 2018 року випуску (на рік новіший автомобіль, ніж у позивачки), в розмірі - 1 321 210 грн. 86 коп., коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках становить 62. Розрахунок було отримано згідно інформації щодо, конкретної марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. Відтак, позивач стверджує, що середньоринкова вартість його автомобіля становить 355 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому даний автомобіль не є об`єктом оподаткування згідно вимог підп.267.2.1. п. 267.2. ст.267 ПК України.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що повноваження контролюючого органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі інформації про автомобілі середньоринкова вартість якого визначена Мінекономрозвитку і така вартість не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб`єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів. Більше того, до повноважень ДФС не входять повноваження з приводу перевірки визначеної Мінекономрозвитку середньоринкової вартості автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком з фізичних осіб. Тобто, з урахуванням викладеного вище, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є інформація Мінекономрозвитку про автомобіль, що належить позивачу, який міститься в переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році. Щодо розрахунку наданим позивачем до позовної заяви, то ГУ ДФС у Львівській області зазначає, що такий не може братись судом до уваги так як суперечить вимогам чинного законодавства, тобто такий розрахунок може здійснювати лише центральний органом виконавчої влади, а саме Мінекономрозвиток. Відтак, згідно з переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році, який розміщений на офіційному сайті Мінекономрозвитку, можна встановити, що легковий автомобіль позивача співпадає із характеристиками легкового автомобіля марки - Аudi, модель - Q7, об`єм двигуна - 3.0, тип палива - бензин, що зазначений у переліку, а отже такий підлягає до оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених у заявах по суті міркувань, просить позов задовольнити.

Представник відповідача вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято правомірно та є законним, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою суду від 11.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.11.2019 року, занесеною у протокол судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , позивачем 15.06.2018 року було зареєстровано легковий автомобіль AUDI Q7, 2017 року випуску, 2995 куб. см.

20.08.2018 року Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення за №1-1305, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за 2018 рік у розмірі 14583 грн. 33 коп.

Позивач не погодившись з визначенням податкового зобов`язання оскаржив згадане податкове повідомлення-рішення до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно з підп.267.3.1 п.267.3 ст.267 ПК України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

У п. 267.4 ст.267 Податкового кодексу України зазначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Як передбачено підп.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2018 року встановлено у розмірі 3723,00 грн.

Отже, середньоринкова вартість транспортних засобів, які є об`єктом оподаткування транспортним податком в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу, починається з розміру 1 396 125 грн. (375 х 3723 = 1396 125 грн.).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року за №66, відповідно до положень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., №44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср= Цн х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).

Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс;тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація.

Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (п.13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (п.14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, на думку суду, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача.

Як видно з матеріалів справи, на виконання вимог вказаної Методики, Мінекономрозвитку розмістило на своєму офіційному веб-сайті та подало Державній фіскальній службі України Перелік автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік».

Дані обставини свідчать про те, що належний позивачу на праві власності автомобіль AUDI Q7, 2017 року випуску, 2995 куб. см., відповідає ознакам автомобілю цієї моделі з урахуванням строку експлуатації, який зазначений у вказаному переліку.

Відтак, суд вважає, що належний позивачу на праві власності автомобіль у 2018 році був об`єктом оподаткування транспортним податком відповідно до статті 267 ПК України, а отже дії контролюючого органу щодо визначення йому податкового зобов`язання з вказаного податку є правомірними.

Застосування вищезгаданих правових норм у наведений спосіб відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.08.2018 року у справі №813/4117/16, а тому суд, у відповідності до вимог ч.5 ст.242 КАС України, враховує такий при вирішенні даної справи.

Щодо судової практики на яку покликається позивач у позовній заяві, зокрема на постанову Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі №802/2274/16-а, то суд звертає увагу на те, що у вказаній справі досліджувались обставини необхідності сплати позивачем транспортного податку за 2016 рік, в якому Мінекономрозвитком не оприлюднювався Перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2016 році.

Інші аргументи позивача, викладені у заявах по суті, не спростовують обставин того, що автомобіль позивача міститься у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році.

Як передбачено ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено та підписано 04 грудня 2019 року.

Суддя В.Я.Мартинюк