Справа № 240/8765/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/8765/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шуляк Л.А.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

03 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року (м.Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
в червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року позов задоволено, а саме: визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення ОСОБА_1 нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації, яку позивач отримав за час проходження військової служби по рішенню Житомирського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 по справі №0640/4685/18 відповідно до довідки №3819 від 12.06.2019; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації, яку позивач отримав за час проходження військової служби по рішенню Житомирського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 по справі №0640/4685/18 відповідно до довідки №3819 від 12.06.2019 та з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, відповідачем зазначено, що розмір одноразової грошової допомоги при звільненні позивача було розраховано правильно у відповідності до вимог чинного законодавства. Звертає увагу, що під час звільнення 28.11.2017 позивачем не було висловлено ніяких заперечень щодо проведених з ним розрахунків, тоді як з позовом дана особа звернулась лише 19.06.2019, тобто з пропуском строку звернення до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді командира взводу забезпечення медичної роти.

Наказом командира 30 окремої механізованої бригади (по особовому складу) №233-рс від 28.11.2017 прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби за пунктом "б" ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я) (а.с.16).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №138 від 28.11.2017 позивача з 28 листопада 2017 року виключено зі списків особового складу, знято з усіх видів забезпечення (а.с.17).

07.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив здійснити новий розрахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації, яку позивач отримував під час проходження військової служби та виплатити своєчасно невиплачену частину такої допомоги (а.с.18).

Листом №3832 від 12.06.2019 військова частина НОМЕР_1 відмовила позивачу у проведенні нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, посилаючись на те, що включення індексації до одноразової грошової допомоги при звільненні чинним законодавством не передбачено (а.с.19-20).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи позивачу у проведенні нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні із врахуванням сум індексації, відповідач діяв протиправно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно із абз.1 ч.2 ст.15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення", згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Отже, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що індексація відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця та повинна включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10.05.2019 у справі №820/5285/17.

Також суд враховує, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 у справі №0640/4685/18 визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 листопада 2017 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день виключення зі списків особового складу - 28 листопада 2017 року. Рішення набрало законної сили 23.04.2019.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 №3819 від 12.06.2019 з листопада 2015 року по жовтень 2017 року ОСОБА_1 нараховано 34113,06 грн індексації (а.с.21).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість відповідачем не доведено правомірність своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що відмовляючи позивачу у проведенні нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні із врахуванням сум індексації, відповідач діяв протиправно. При цьому, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання військової частини нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації, яку позивач отримав за час проходження військової служби по рішенню Житомирського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 по справі №0640/4685/18 відповідно до довідки №3819 від 12.06.2019 та з урахуванням раніше виплачених сум.

Посилання апелянта на пропуск строку звернення до суду колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивачем оскаржуються дії відповідача щодо відмови у проведенні нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, яка була викладена у листі від 12.06.2019, тоді як позов подано 19.06.2019, тобто із дотриманням встановленого ст.122 КАС України строку звернення до суду.

Окрім того, у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 року по справі № 1-13/2013 зазначено, що у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 03 грудня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.