Справа № 540/2268/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2268/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області про визнання протиправними дій, рішення, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 30.07.2019 року про відмову у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 07.10.2009 року відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Ухвалою від 01.11.2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 . 29.03.2000 року позивач виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України. До виїзду за кордон позивачу була призначена та виплачувалася пенсія за віком. 16.07.2019 року представник позивача, діючи на підставі нотаріальної довіреності, надіслав безпосередньо до відповідача нотаріально посвідчену та апостильовану особисту заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії та нотаріально посвідчені копії документів. 30.07.2019 року відповідачу направлені додаткові документи для призначення пенсії. 30.07.2019 року пенсійний орган надав позивачу відповідь № 481/К-99-10, якою відмовлено ОСОБА_1 у поновленні пенсії з наступних підстав: недотримання вимоги щодо особистого звернення за поновленням пенсії; нотаріально посвідчена особиста заява позивача, передана до пенсійного органу засобами поштового зв`язку не може вважатися особистим зверненням позивача; представники позивача не мають законних повноважень на передання до УПФУ заяви ОСОБА_1 про поновлення пенсії; відсутня реєстрація позивача на території України за місцезнаходженням відповідача; невідповідність документу, що посвідчує особу позивача (із зазначенням інформації про особу, місце її проживання, вік) Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій № 22-1; надано неналежним чином завірені копії документів. Позивач вважає такі дії та рішення відповідача протиправними, дискримінаційними та такими, що суперечать чинному законодавству, а тому просить позов задовольнити у повному обсязі та зобов`язати відповідача поновити позивачу виплату пенсії за віком з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

22.11.2019 року відповідач надіслав відзив на позовну заяву, за змістом якого ГУ ПФУ в Херсонській області не погоджується з вимогами позивача, з огляду на наступне. Позивач просить поновити виплату пенсії з дати прийняття Конституційним Судом України рішення № 25-рп/2009, тобто з 07.10.2009 року. Проте, відповідно вимог Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсії, розглядає питання, зокрема, про поновлення виплати раніше призначеної пенсії, при зверненні особи з відповідною заявою та особистим поданням заяви на запит пенсійної справи за новим місцем проживання. Так, 21.08.2019 року до Генічеського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян ГУ Пенсійного фонду України представником позивача В.Меламедом надіслано письмове звернення від 16.07.2019 року щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року. До звернення надані документи: апостильована заява від 09.04.2019 року про поновлення пенсії за віком з 07.10.2009 року, нотаріально завірена копія посвідчення особи від 03.07.2007 року № 321898264, виданого органом відділення Міністерства внутрішніх справ в Бер Шеві (Ізраїль); заява про витребування пенсійної справи; особиста декларація; апостильована довіреність на представлення інтересів, надана Меламеду ОСОБА_2 та іншим. 02.08.2019 року додатково надіслано завірену копію картки платника податків ОСОБА_1 . Відповідач заперечує твердження позивача про надання до управління оригіналу трудової книжки та її копії. Разом з цим, відповідач звертає увагу суду, що вказані документи не надані особисто, а направлені засобами поштового зв`язку. Відтак, особисто Позивач не зверталась із заявою на запит пенсійної справи до Головного управління фонду, відсутні будь-які підстави щодо витребування архівної пенсійної справи з органів, які призначали пенсію. Здійснення поновлення виплати пенсії виключно в автоматичному порядку без ідентифікації особи, без наявності архівної пенсійної справи з 07.10.2009 року є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству. Крім того, позивач надала нотаріально завірену копію посвідчення особи № 321898264, видану Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль, що не є документом підтверджуючим особу ОСОБА_1 на території України та не містить будь-яких відомостей про громадянство, місце її проживання. Відтак, вказаний документ не може розцінюватися, як документ, який засвідчує особу, місце проживання, та вік, у розумінні п. 2.9 Порядку № 22-1. Разом з цим, пенсійний орган заперечує проти вимог позивача про проведення індексації пенсійних виплати та компенсації втрати частини доходів та звертає увагу на те, що адмінстратвиний суд не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень. Посилаючись на викладені обставини, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Пунктом 2 частини 1 статті 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Заявами по суті справи є позов та відзив.

Таким чином, суд розглядає адміністративну справу у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачем пропущений встановлений ст. 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду, оскільки ОСОБА_1 у 2019 році звернулася до суду із позовною заявою про поновлення виплати пенсії починаючи з 07.10.2009 року, тобто про порушення своїх прав позивач дізналася ще у 2009 році.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що позивач звернулася до суду з вимогою про визнання протиправними рішення відповідача від 30.07.2019 року (отримане нею 05.08.2019 року) про відмову у поновленні та виплаті пенсії.

Відтак, про про відмову відповідача у поновленні виплати пенсії позивач дізналася 11.04.2019 року, а позовну заяву направила до суду засобами поштового зв`язку 24.10.2019 року, тобто в межах строку, встановленого ст. 122 КАС України.

Таким чином, суд вважає, що позивач не пропустила встановлений ст. 122 КАС України строк звернення до адміністративного суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до моменту виїзду на постійне місце проживання за кордон, проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

29.03.2000 року позивач виїхала з України на постійне місце проживання до держави Ізраїль, де прийнята на консульський облік в посольстві України в Державі Ізраїль. До виїзду за кордон ОСОБА_1 була призначена та виплачувалася пенсія за віком.

16.07.2019 року ОСОБА_1 через свого представника звернулася до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою № 4768 про поновлення пенсії за віком.

До заяви про призначення пенсії за віком позивач додала:

- апостильована заява від 09.04.2019 року про поновлення пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 07.10.2009 року;

- заява про витребування пенсійної справи;

- особиста декларація;

- апостильована довіреність, якою Ковалевська Ю.Г. уповноважує Меламеда Вадима та інших осіб бути її представником;

- нотаріально завірена копія посвідчення особи від 03.07.2007 року № 321898264, яке видане органом відділення Міністерства внутрішніх справ в Бер Шеві, Ізраїль.

30.07.2019 року ГУ ПФУ в Херсонській області листом № 481/К-99-10 відмовило позивачу у поновленні пенсії за віком у зв`язку із недотриманням встановленого порядку звернення за призначенням пенсії (відсутня архівна пенсійна справа) та ненадання оригіналу паспорту громадянина України або іншого документу з відміткою про реєстрацію (довідку з місця проживання).

02.08.2019 року до ГУ ПФУ в Херсонській області додатково надійшла заява позивача від 30.07.2019 року № 4803 про надання нотаріально завіреної копії ідентифікаційного номеру.

30.08.2019 року ГУ ПФУ в Херсонській області прийняло рішення № 41 про відмову ОСОБА_3 у поновленні виплати пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" з підстав недотримання встановленого Порядку звернення за призначенням пенсії (відсутня архівна пенсійна справа) та ненадання оригіналу паспорту громадянина України або іншого документу з відміткою про реєстрацію (довідку з місця проживання), натомість, наявність реєстрації місця проживання (в даному випадку в рамках звернення згідно постанови від 02.07.2014 року № 234-наявність даних про реєстрацію на території АР Крим передбачено Порядком) є обов`язковою умовою для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1

09.10.2019 року представник позивача звернувся до пенсійного органу з заявою №5691, подавши додаткові документи для поновлення пенсії до заяви від 16.07.2019 року додаткових документів для призначення пенсії за віком, а саме: трудову книжку ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із відмовою у поновленні виплати пенсії, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку законності відмови відповідача у поновленні позивачу пенсії за віком, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Право громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом закріплене у статті 46 Конституції України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1058-IV пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 7 Закону № 1058-ІV принципами загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат, державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, відповідальність суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 51 Закону № 1058-ІV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародні договори між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалися.

Відповідно до ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно положень даного рішення оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Отже, за своїм змістом рішення Конституційного Суду України надає висновок щодо неконституційності положень Закону № 1058-ІV стосовно пенсіонерів, які виїхали на постійне місце проживання за кордон. Внаслідок його ухвалення у таких осіб відновилось право на отримання призначеної пенсії, а у органів Пенсійного фонду України відновлений обов`язок поновити виплату такої пенсії та виплатити її на першу вимогу пенсіонера.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 2 ст. 49 Закону № 1058-IV встановлено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою ст. 35 та ст. 46 цього Закону.

Згідно із п. 3 Порядку № 234 особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до абз. 1 п. 1.5 Порядку № 22-1 заява, зокрема, про поновлення виплати пенсії, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації) (абз. 3 п. 1.5 Порядку № 22-1).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 року № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначено тимчасово окупованою територію.

Частиною 2 ст. 7 Закону № 1207-VII передбачено, що виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 14-4 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" громадяни України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії та соціальні послуги від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, мають право на отримання виплат згідно з цим Законом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 234 "Про затвердження порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг" (далі - Порядок № 234) визначено механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-4 "Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя" (зі змінами, внесеними Постановою Пенсійного фонду № 14-1 від 09.07.2018), органи, що здійснюють пенсійне забезпечення й надання соціальних послуг особам, котрі проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а саме: головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

З огляду на викладене належним органом, який уповноважений вирішувати питання щодо поновлення виплати пенсії позивачу є ГУ ПФУ в Херсонській області, оскільки останнім місцем проживання позивача до виїзду за кордон було АР Крим, м. Сімферополь, вул АДРЕСА_1 А.

Таким чином, позивач звернулась із заявою про витребування пенсійної справи та про поновлення виплати пенсії та її перерахунку до належного органу - ГУ ПФУ в Херсонській області.

Частиною 2 ст. 49 Закону № 1058-IV встановлено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно із п. 4.12 Порядку № 22-1 при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 3 Порядку № 234 передбачено, що особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон).

Відповідно до п.4 Порядку № 234 територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Пунктом 5 Порядку № 234 передбачено, що порядок звернення осіб за призначенням (перерахунком), поновленням виплати пенсії особам, переведенням з одного виду пенсії на інший, наданням соціальних послуг, а також підтвердження факту неодержання пенсії та соціальних послуг від органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінсоцполітики.

Отже, для поновлення виплати пенсії законодавством передбачено обов`язок відповідача витребувати пенсійну справу від пенсійного органу, що призначав пенсію. Витребування пенсійної справи здійснюється за умови подання пенсіонером особисто або його законним представником заяви на запит пенсійної справи.

Судом встановлено, що до 2000 року позивачу призначена пенсія та виплачувалася пенсія за віком. 09.04.2019 року позивач подала до ГУ ПФУ в Херсонській області заяву про витребування пенсійної справи. Дана обставина відповідачем не заперечується. Втім, відповідачем не вчинено жодних дій щодо витребування пенсійної справи ОСОБА_1 . Зі змісту листа пенсійного органу від 22.04.2019 року №1263/02-04 та відзиву на позовну заяву слідує, що пенсійна справа позивача не витребувана у зв`язку з відсутністю заяви на запит пенсійної справи, поданої пенсіонером особисто. До вказаного висновку відповідач дійшов з огляду на те, що відповідна заява про витребування пенсійної справи надіслана позивачем засобами поштового зв`язку, а не подана особисто за новим місцем проживання, як того вимагає п.1.5 Порядку №22-1.

Щодо доводів відповідача про необхідність позивачу особисто звернутися із заявою, паспортом або посвідкою на постійне проживання до органу, що призначає пенсію за новим місцем проживання або реєстрації на території України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 1.5 розділу 1 Порядку № 22-1, серед іншого, передбачено, що заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Судом встановлено, що позивач звернулась до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою на витребування пенсійної справи, підписаною особисто, засобами поштового зв`язку.

Отже, із наведеного слідує, що при надходженні відповідної заяви відповідач зобов`язаний витребувати пенсійну справу шляхом звернення із запитом до органів Російської Федерації, проте ГУ ПФУ в Херсонській області таких дій не вчиняло.

При цьому, суд зауважує, що враховуючи вік та постійне місце проживання позивача за межами України, подання нею безпосередньо до ГУ ПФУ в Херсонській області заяви на витребування пенсійної справи є утрудненим, а тому фактичне її звернення засобами поштового зв`язку із заявою, підписаною позивачем особисто, засвідченої належним чином (апостильованої) нотаріусом держави Ізраїль, відповідає вимогам чинного законодавства.

Частиною 5 ст. 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Дане положення узгоджується також з нормами п.4.3 Порядку № 22-1, відповідно до яких не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, прийняттю рішення органом Пенсійного фонду передує певна процедура розгляду поданої заявником заяви, спрямована на перевірку правильності оформлення поданих документів та їх достатності. Більше того, законодавством надано право уповноваженому органу вимагати, в тому числі, від заявника дооформлення поданих при зверненні документів та подання додаткових відомостей, необхідних для прийняття вмотивованого рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що відділом з питань призначення та перерахунку пенсій № 3 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління ПФУ в Херсонській області розглянуто заяву позивача про призначення, перерахунок та поновлення пенсії за віком з 07.10.2009 року та прийнято рішення від 30.08.2019 року № 41 відповідно до якого позивачу відмовлено в поновленні пенсії за віком. Вказане рішення обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не дотримано встановленого Порядку звернення за призначенням пенсії (відсутня архівна пенсійна справа) та не надано оригінал паспорту громадянина України (з продовженим терміном дійсності) або інший документ з відміткою про реєстрацію (довідку з місця проживання).

Вказане рішення прийнято відповідачем без дотримання встановленої чинним законодавством процедури розгляду заяв та документів, які мають суттєве значення при призначенні чи відмові у призначенні пенсії. Так, відповідачем не вчинено жодних дій з виконання обов`язку щодо витребування архівної пенсійної справи, що призвело до прийняття рішення за її відсутності. Отже, відповідачем допущені суттєві порушення, які самі по собі нівелювали правомірність прийнятого ним рішення.

Беручи до уваги дані обставин, суд вважає, що у даному вимпадку наявні ознаки протиправної бездіяльності відповідача щодо не витребування пенсійної справи позивача.

Наслідком визнання протиправної бездіяльності є зобов`язання відповідача вчинити дії з витребування архівної пенсійної справи позивача.

Варто також відмітити, що відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що судом встановлено факт протиправності прийнятого відповідачем рішення про відмову у призначенні, перерахунку та поновленні виплати пенсії, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення відповідача від 30.08.2019 № 41 про відмову у призначенні, перерахунку та поновлені пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і нових. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не надана була оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії.

Зі змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року слідує, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за встановленими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії", в яких останній зазначив, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції не полягає у підміні органів влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

У випадку прийняття судом рішення щодо зобов`язання органу Пенсійного фонду України перерахувати та поновити позивачу пенсію, яке по суті буде передувати розгляду останнім заяви останньої про витребування пенсійної справи, суд порушить принцип розподілу влади та втрутиться у виключну компетенцію уповноваженого на прийняття такого рішення органу.

Відтак, у зв`язку з встановленням судом факту невиконання відповідачем покладеного на нього обов`язку та з метою повного та ефектичного захисту порушеного права позивача на пенсію, суд вважає виходить за межі позовних вимог та зобов`язує ГУ ПФУ в Херсонській області розглянути заяву позивача про поновлення виплати пенсії за віком та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV з урахуванням матеріалів пенсійної справи позивача.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 20.12.2018 року у справі № 132/3485/16-а, від 26.06.2018 року у справі № 211/5254/16-а.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду.

Таким чином, оскільки у відповідача та у суду відсутні матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , то встановити вид пенсії, яку позивач отримувала до припинення її виплати, та яку необхідно поновити, неможливо, тому вимога про відновлення і виплату пенсії за віком, з усіма надбавками і підвищенням, є передчасною.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність допущеної бездіяльності та прийнятого рішення, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, відтак задовольняє позов у зазначеній частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) щодо не витребування архівної пенсійної справи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) витребувати архівну пенсійну справу ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) від пенсійного органу, у віданні якого перебуває дана пенсійна справа.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 30.08.2019 року № 41 про відмову ОСОБА_3 у поновленні виплати пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) від 16.07.2019 року про поновлення пенсії за віком та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) за рахунок його бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й. кат. 112010200