Справа № 560/2147/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2147/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

04 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року (місце ухвалення рішення - м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.02.2019 №4 про відмову в призначені пенсії за Списком №2;

- зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 22.08.1992 по 27.07.1993, до пільгового стажу за Списком №2 та призначити пільгову пенсію за Списком №2 з моменту виникнення на нього права з 24.03.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що в 2019 році йому виповнилося 57 років, у зв`язку з чим 23.01.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Однак, листом від 13.03.2019 за №7352/03 відповідачем повідомлено, що у призначені на пільгових умовах пенсії йому було відмовлено рішенням від 26.02.2018 №4, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи його протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.02.2019 №4 в частині відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи на посаді електрогазозварника з 22.08.1992 по 27.07.1993.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991, періоди роботи з 22.08.1992 по 27.07.1993 та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 з 24.03.2019.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1536 грн 80 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що у позивача відсутній достатній трудовий стаж для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2, а тому йому правомірно відмовлено у призначенні такої пенсії. Апелянт зазначив, що підставою відмови є відсутність відомостей про проведення атестації робочого місця.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_1 від 20.07.1982 позивач прийнятий на роботу електрогазозварником в Житлово-комунальне об`єднання Дирекції "Хмельницької атомної електростанції" з 23.04.1985. Наказом від 01.02.1988 №69-к позивача переведено електрогазозварником 5 розряду з шкідливими умовами праці рішенням тарифно-кваліфікаційної комісії в ЖКО ХАЕС, у зв`язку з перейменуванням на підставі наказу Мінатоменерго СРСР №01/458 від 31.12.1987, що підтверджують записи в трудовій книжці. Позивача з 27.07.1993 звільнено за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України на підставі Наказу №203 ос від 27.07.1993.

Досягнувши встановленого законодавством пенсійного віку, позивач 23 січня 2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідач листом від 13.03.2019 №7352/03 повідомив позивача, що згідно довідки, про уточнюючий пільговий характер роботи, та наказу про проведення атестації робочих місць до стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, враховано наступні періоди роботи за Списком №2 - з 29.01.1988 по 21.08.1992 та за Списком №1 - з 03.07.1995 по 01.08.1997.

Однак, до стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення не зараховано період роботи з 22.08.1992 по 27.07.1993, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочого місця електрогазозварника в ЖКУ.

У вказаному вище листі відповідач зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.02.2018 №4 позивачу відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у призначені та виплаті позивачу пенсії на пільгових умовах звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач працював за професією, пільговий характер роботи якої підтверджено проведеною 18.06.1992р. атестацією, тобто за два місяці до прийняття Постанови КМ України від 01.08.1992 №442, та продовжив роботу за цією ж професією після проведення атестації, і при цьому кваліфікаційні обов`язки, місця їх виконання та умови праці позивача не змінювалися, тому спірний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу та врахуванню для визначення розміру пенсії за результатами попередньої атестації.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно пункту "б" частини першої статті 13 Закону №1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, у розділі XXXII «Общие профессии» передбачалися посади «газосварщики и их подручные», «сварщики аргонной и атомно-водородной сварки» «электросварщики и их подручные».

Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, у розділі XXXІII "Общие профессии" передбачалися посади "газосварщики 620)"; "электрогазосварщики, занятые на резке и ручной сварке, на полуавтоматических машинах, а также на автоматических машинах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности 756)"; "электросварщики на автоматических и полуавтоматических машинах, занятые сваркой в среде углекислого газа, на работах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности, а также на полуавтоматических машинах 905)"; «электросварщики ручной сварки 906)".

Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, у розділі ХХХІІІ "Загальні професії" передбачено професії електрозварника ручного зварювання 906), газозварника 620), електрогазозварників, зайнятих на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки 756).

Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, у розділі ХХХІІІ "Загальні професії" передбачено наступні посади (позиція 33): електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Із зазначених нормативних актів вбачається, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичні рекомендації передбачають: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Подібний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 30 вересня 2019 року (справа № 295/12644/16-а), у постанові від 23 січня 2018 року (справа № 732/2003/14).

Відмовляючи в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача з 22.08.1992 по 27.07.1993, пенсійний орган керувався тим, що згідно з наказами по підприємству атестація робочого місця позивача у вказаний період не проводилася.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд встановив, що згідно Наказу №358 від 18 червня 1992 року, було проведено Атестацію робочого місця позивача, зокрема електрогазозварника 5 розряду ЖКУ ВП ХАЕС.

Атестація була проведена до прийняття постанови "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" №442 від 1 серпня 1992 року, а тому здійснювати повторне проведення атестації не було необхідності.

Згідно довідки від 17.05.2019 №48-25/200-4719 про проведення атестації робочого місця електрогазозварника ЖКУ ВП ХАЕС де працював позивач, встановлено шкідливі умови праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 з наданням пільг і компенсацій, зокрема, доплата за умови праці, додаткова відпустка, молока. Крім того, у даній довідці зазначено, що кваліфікаційні обов`язки, місця їх виконання та умови праці на робочому місці електрогазозварника ЖКУ ВП ХАЕС за період з 22.08.1992 по 27.07.1993 не змінювалась. В зазначені періоди ОСОБА_1 постійно працював впродовж повного робочого дня в шкідливих умовах праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з Списком №2.

Згідно копії листа Головного управління праці та соціального захисту населення державної експертизи умов праці Хмельницької області від 30.04.2002 №11-1181, який міститься в матеріалах справи, зазначено, що: "Враховуючи, що на час прийняття 1 серпня 1992 року постанови КМУ №442 атестація вже була проведена, логічно, що до закінчення 5-річного терміну не було необхідності у її позачерговому проведенні".

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач працював за професією, пільговий характер роботи якої підтвердився проведеною атестацією 18.06.1992, тобто за два місяці до прийняття Постанови КМ України від 01.08.1992 №442, та продовжив роботу за цією ж професією після проведення атестації, і при цьому кваліфікаційні обов`язки, місця їх виконання та умови праці позивача не змінювалися, а тому спірний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу та врахуванню для визначення розміру пенсії за результатами попередньої атестації.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 грудня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.