Справа № 140/2748/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/10598/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка Т. В., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Україна» на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року з питань забезпечення позову, постановлену суддею Ксензюком А. Я. у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Україна» до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Україна» (далі ТзОВ «Автолюкс Україна») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління ДФС у Волинській області, в якому просить визнати протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про включення ТзОВ «Автолюкс Україна» до переліку ризикових платників податків та зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області виключити позивача з переліку ризикових платників податків.

Крім цього, 10 вересня 2019 року позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення комісії Головного управління ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, оформлене протоколом від 23 серпня 2019 року № 95, про внесення ТзОВ «Автолюкс Україна» до переліку ризикових платників податків.

Заява обґрунтована тим, що існують очевидні ознаки протиправності оскаржуваного рішення, а його дія призводить до блокування в Єдиному реєстрі податкових накладних всіх податкових накладних, що подаються ТзОВ «Автолюкс Україна», та унеможливлює подальшу господарську діяльність позивача.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року забезпечено позов шляхом зупинення дії рішення комісії Головного управління ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, оформленого протоколом від 23 серпня 2019 року № 95, в частині внесення до переліку ризикових платників податків ТзОВ «Автолюкс Україна».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем доведено наявність реальної загрози виникнення суттєвої шкоди його правам у зв`язку з дією оскаржуваного рішення, а невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки включення платника податків до переліку ризикових платників податків тягне за собою правові наслідки у вигляді зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань, що в свою чергу створює загрозу виникнення незворотних для позивача наслідків.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що внесення контролюючим органом платника податку до переліку ризикових платників є лише діяльністю контролюючого органу з виконання своїх повноважень по збиранню та формуванню податкової інформації. Зазначає, що наслідком прийняття рішення про включення позивача до переліку ризикових платників податків є лише можливість зупинення реєстрації податкових накладних платника податків, однак, судом першої інстанції не враховано наявність процедури реєстрації заблокованих податкових накладних, яка вказує на відсутність негативних наслідків для платника податків у зв`язку із зупиненням реєстрації податкових накладних та свідчить про помилковість доводів позивача про неможливість ефективного захисту або поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить залишити її без змін.

В судове засідання з апеляційного розгляду справи учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Питання забезпечення позову врегульовано Главою 10 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову суд, виходячи з конкретних доказів, повинен встановити чи наявна хоча б одна з передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України обставин та оцінити чи не призведе застосований судом захід забезпечення позову до заподіяння ще більшої шкоди, ніж та, якої можна запобігти шляхом його застосування.

Як встановлено з матеріалів справи, комісією Головного управління ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення про включення ТзОВ «Автолюкс Україна» до переліку ризикових платників податків ІТС «Податковий блок», що оформлено проколом від 23 серпня 2019 року № 95.

Апеляційний суд зауважує, що підставою для забезпечення позову, згідно із заявою позивача, слугували його припущення про можливі порушення і матеріальні втрати у зв`язку із зупиненням реєстрації податкових накладних внаслідок віднесення його до переліку ризикових платників податків, а також наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, які суд першої інстанції вважав доведеними і взяв до уваги, задовольняючи заяву і зупиняючи дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Таким чином, віднесення платника податків до переліку ризикових є підставою для зупинення реєстрації складних ним податкових накладних.

Покликання скаржника на ненастання для позивача негативних наслідків у зв`язку із зупиненням реєстрації податкових накладних апеляційний суд вважає обґрунтованими, оскільки чинним законодавством передбачена процедура реєстрації зупинених податкових накладних, а згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що позивачем не доведено наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, а зазначені в заяві про забезпечення позову обставини підлягають перевірці під час розгляду справи по суті.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 826/16509/18, твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Однак судом першої інстанції не встановлено обставин, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про очевидну протиправність рішення відповідача, дію якого зупинено в порядку забезпечення позову.

Крім цього, позивачем не було обґрунтовано та не надано доказів того, що до ухвалення рішення у справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам, з метою захисту яких він звернувся до суду, або захист цих прав та інтересів стане неможливим після набрання законної сили рішенням в даній адміністративній справі або для їх поновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Слід зазначити, що застосування такого заходу забезпечення позову, як зупинення дії оскаржуваного рішення про включення ТзОВ «Автолюкс Україна» до переліку ризикових платників податків, до вирішення спору по суті, фактично надає можливість такому платнику податків безперешкодно, без жодних обмежень, продовжувати реєстрацію податкових накладних без витребування контролюючим органом у такого платника податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Тому судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову в даній справі.

Відтак, викладене свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо застосування заходів забезпечення позову, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 310, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року з питань забезпечення позову у справі № 140/2748/19 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Україна» про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 04 грудня 2019 року.