Справа № 160/9944/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року Справа № 160/9944/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засіданняСтогній К.В.,
за участі: представника позивача: представника відповідача: Молочок А.О. Каціонової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Амт Трейд до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару, -
ТОВ Амт Трейд звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС, в якій просило суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 26.07.2019 №UA110000/2019/400058/2 та від 19.09.2019 № UA 110000/2019/400079/2.
Позовні вимоги та відповідь на відзив на позовну заяву вмотивовані тим, що у ході митного контролю та приймаючи рішення про коригування митниця висунула аналогічні зауваження, які висувались нею раніше, у ході митного оформлення попередньої партії товару та при винесенні рішення № UA 110000/2019/400058/2 і на які Товариство надавало свої пояснення та доводи щодо необґрунтованості висунутих зауважень. Як вбачається з рішень митниці, коригування митної вартості в обох випадках здійснено за другорядним методом визначення митної вартості -2ґ- резервним методом. Митна вартість за рішенням № UA110000/2019/400058/2 ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товару виробництва КНР відповідно до рівня вартості ЕМД від 24.05.19 № UA500060/2019/015206, оформленої за резервним методом визначення митної вартості- в основній одиниці виміру (кг.)-2,22 дол.США /кг. Згідно графі 30 рішення митна вартість одиниці товару зазначена у розмірі 489.3514 дол. за 1 штуку товару. В той же час, в графі 30 рішення №UA110000/2019/400079/2 митна вартість одиниці товару №1 ( шт.) зазначена у розмірі 741,455 дол. США за 1 штуку, а відповідно до графи 33 за основу взято раніше оформлений товар за ЕМД від 09.08.19 № UA 902010/2019/106838 за резервним методом на рівні 2,21 дол. за 1 кг. ваги товару. При цьому, в обох рішеннях йдеться посилання тільки на раніше оформлену ЕМД і на рівень митної вартості, розрахований виходячи з вагових характеристик товару , але не проведено детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до неї документами. Враховуючи, що порівняння задекларованого товару здійснювалось митницею з товаром, оформленим за резервним методом, митницею не зазначено загальну кількість партії товару, вагу одиниці товару та розрахунок митної вартості, не наведені технічні характеристики товару, умови поставки, що має значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлювалась не виходячи з ваги товару, а з його характеристик. Не надано ніяких роз`яснень щодо підстав розбіжності визначеної митної вартості з 489,3514 дол. США за одиницю товару у штуках та 741,455 дол. США за штуку, тоді як і в одному і в іншому випадку декларувався аналогічний товар, зокрема грунтофреза ФН-1,4. У ході консультацій, до прийняття рішення про коригування митної вартості, митницею представнику підприємства для ознайомлення для аналізу розрахунку не надавалась інформація та документи щодо товарів, раніше оформлених органами доходів та зборів. Тим самим митницею було порушено один із принципів здійснення державної митної справи - додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб (пункт 7 частини 1 статті 8 МКУ), який означає обов`язок органу доходів і зборів вжити заходів щодо забезпечення інтересів декларанта, зокрема інтересу бути обізнаним із попередньою оцінкою, даною органом доходів і зборів у справі. Це означає що орган доходів і зборів повинен довести до відома декларанта таку свою оцінку з тим, щоб декларант міг сформувати власну правову позицію і стратегію її відстоювання у конкретній митній процедурі. Відтак, спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Дніпропетровською митницею ДФС до суду надано відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на позовну заяву, в якому митний орган заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування вказаного відповідач зазначив, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Кодексу, встановлено, що документи, надані на підтвердження митної вартості, містять розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. ТОВ «АМТ ТРЕЙД» до митного контролю та оформлення 24.07.2019 за ЕМД №UA110180/2019/412526 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104) від 02.04.2019 №FRD/1 з WEIFANG FRD MACHINERY CO., LTD, Китай. Відповідно до відомостей, наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB Qingdao, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець повинен доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. Покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір на перевезення товару. Відповідно до п.4.2 Контракту від 02.04.2019 №FRD/1 у ціну товару включена вартість пакування та маркування. При цьому, вартість навантаження на борт судна не включена, що суперечить умовам поставки FOB. Відповідно до п.2.2 контракту від 02.04.2019 №FRD/1, якість товару має
відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу-виробника. При цьому, документи від виробника, що містять відомості про якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість, до митного контролю не надано. Відповідно п.5.2 контракту від 02.04.2019 №FRD/1 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях до Контракту. У наданій декларантом Специфікації №2019-1 від 05.04.2019 зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки партії товару. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку. під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 27.11.2019 року прибули представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позові відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представника позивача та пояснення представника відповідача, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити виходячи з наступного.
Митна вартість товару підприємством була визначена виходячи з ціни контракту згідно вимог п. 1 ч. 1 п.1 ч. 1 ст.57 Митного кодексу України за основним методом, зазначеним у ст.58 Митного кодексу України на підставі наданих документів.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості , встановлена відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару та ціни, що фактично сплачена.
За результатами здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ митницею були додатково витребувані:
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи, з урахуванням перевантаження оцінюваної партії товару на судно MAERSK KALMAR та договір від 14.12.2018 №328/2-К; виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом від 25.07.2019 №337 підприємство додатково надало митниці, прайс-лист підприємства-виробника від 27.03.2019, комерційну пропозицію виробника від 28.03.2019, договір №328/2-К, додаткову угоду №1 до цього договору та свої пояснення щодо розбіжностей та причин відмови у наданні інших додаткових документів.
26.07.2019 Дніпропетровською митницею ДФС прийняте рішення про коригування митної вартості №UA110000/2019/400058/2, яким була скоригована митна вартість на товар. Митна вартість товару зросла з 69 030,00 дол. США до 102 763,79 дол. США (на 33 733,79 дол. США).
Скориставшись цим правом, позивач 29.07.2019 року задекларував зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг за МД № UA110180/2019/412788.
Слід зазначити, що різниця митних платежів (ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 171 635,71 грн.
18.09.2019 року до митного поста «Правобережний» Дніпропетровської митниці задекларовано шляхом подання електронної митної декларації товар -машини сільськогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту «ґрунтофрези» загальною кількістю 210 шт. та запасні частини до тракторів на загальну суму 33 833,03 доларів США, одержаний ТОВ «АМТ ТРЕИД» у двох контейнерах згідно зовнішньоекономічного контракту від 02.04.2019 № FRD/1, додатку (специфікації) до нього від 09.04.2019 №2019-2 , №2019-2z на підставі комерційних та товаросупровідних документів: рахунку - фактури (інвойсу) від 08.07.2019 p. № FRD2019-2, коносаменту від 21.05.2019 № 969309441. Митна декларація зареєстрована за № UA110180/2019/415784 .
Митна вартість товару підприємством була визначена виходячи з ціни контракту згідно вимог п. 1 ч. 1 п.1 ч. 1 ст.57 Митного кодексу України за основним методом, зазначеним у ст.58 Митного кодексу України на підставі наданих документів.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості , встановлена відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару та ціни, що фактично сплачена.
За результатами здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ митницею були додатково витребувані:
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- копію митної декларації країни відправлення;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
- якщо здійснювалося страхування,
- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Як убачається із матеріалів справи, листом від 19.09.19 №414 підприємство додатково надало митниці прайс-лист підприємства-виробника від 04.04.19, комерційну пропозицію виробника від 05.04.19 та свої пояснення щодо розбіжностей та причин відмови у наданні інших додаткових документів.
19.09.2019 митницею прийняте рішення про коригування митної вартості №UA110000/2019/400079/2, яким була скоригована митна вартість на товар. Митна вартість товару №1 зросла з 34 604,16 дол. США до 51 901,85 дол. США (на 17 297,69 дол. США).
Відповідно до пункту 2 частини 3 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Скориставшись цим правом, позивач 20.09.2019 року задекларував зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг за МД № UA110180/2019/415944.
Різниця митних платежів (ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 85 133,52 грн.
Не погоджуючись із вказаними спірними рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає Митний кодекс України.
Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).
Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.
У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.
Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.
Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно зі статтями 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому п. 5, п. 6, п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ст. 52 Митного кодексу України).
Згідно із частиною другою статті 53 Митного кодексу України до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу (ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України).
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України).
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України).
Таким чином, право митного органу на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.
При цьому, у розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у частині 2 статті 53, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Щодо рішення про коригування митної вартості товарів від 26.07.2019 №UA110000/2019/400058/2 суд зазначає наступне.
З матеріалів справи убачається, що партія товару поставлялась на умовах FOB-Qingdao (КНР) згідно правил ІНКОТЕРМС 2010.
Базис поставки FOB Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.
Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.
Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Таким чином складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України).
Як свідчать матеріали справи, для підтвердження вартості товару, які повинна бути сплачена продавцю, підприємство надало митниці документи, передбачені частинами 2, 3 ст.53 Митного кодексу України :
- декларацію митної вартості;
- зовнішньоекономічний контракт № FRD/1 від 02.04.19 року ;
- специфікація №2019-1 від 05.04.19 р. до контракту;
- інвойс № FRD 2019-1 від 14.05.19 p.;
- пакувальний лист № від 14.05.19;
- прайс-лист підприємства-виробника від 27.03.19 (наданий додатково листом №337);
- комерційну пропозицію виробника від 28.03.19 (наданий додатково листом №337);
Таким чином, вартість товару Покупцем сплачена Продавцю у повному обсязі. Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало:
- заявка на ТЕО №6 від 17.05.2019 р.
- коносамент №968978381 від 21.05.2019 p.;
- рахунок на оплату морського фрахту 2 контейнерів №151 від 08.07.19 ;
- довідка про транспортні витрати від 08.07.19 р. №0704/1Т/2019;
- акт виконаних послуг № 6 від 08.07.2019 p.;
Листом від 25.07.2019 №337 підприємство додатково надало митниці договір транспортно-експедиторського обслуговування №328/2-К від 14.12.2018 та додаткову угоду №1 від 15.02.2019 р.
07.08.2019 p. ТОВ «АМТ ТРЕЙД» платіжним дорученням в іноземній валюті №110 здійснило оплату транспортно-експедиторських послуг за контрактом №328/2-К від 14.12.18, рахунком на оплату морського фрахту 2 контейнерів №151 від 08.07.19, актом виконаних робіт №6 від 08.07.19 у розмірі 2 140,00 дол. США.
Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Отже, надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Так кількість, ціна товару та загальна вартість, зазначена у додатку (специфікації) від №2019-1 від 05.04.2019 р. до контракту підтверджується рахунком-фактурою (інвойсом) № FRD2019-1 від 14.05.2019 p., співпадає з ціною, зазначеною підприємством-виробником у своїх прайс -листі від 27.03.2019, комерційній пропозиції від 28.03.2019 року.
Транспортні витрати також підтверджуються наданими документами (договором транспортно-експедиторського обслуговування №328/2-К додатковою угодою №1 , заявкою №6 на транспортно-експедиторське обслуговування, Коносаментом № 968978381 від 21.05.2019, інвойсом № 151 від 08.07.2019, довідкою про транспортні витрати від 08.07.2019 р., актом виконаних робіт від 08.07.2019 р. №6, платіжним дорученням № 110, заявою № 117 на купівлю валюти, які також у своїй сукупності не мають розбіжностей та протиріч, підтверджують числові значення складових митної вартості, дозволяли митниці здійснити контроль шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом та провести обчислення митної вартості.
У своєму рішенні про коригування митної вартості товарів митниця зазначає виявлені розбіжності, які на її думку унеможливили митне оформлення за основним методом і стали підставою для здійснення коригування:
ТОВ "АМТ ТРЕЙД" до митного контролю та оформлення 24.07.2019 за ЕМД №UA110180/2019/412526 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104) від 02.04.2019 №FRD/1 з WEIFANG FRD MACHINERY CO., LTD, Китай. Відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - Qingdao, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець повинен доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. Покупець зобовязаний за свій рахунок укласти договір на перевезення товару. Відповідно до п.4.2 Контракту від 02.04.2019 №FRD/1 у ціну товару включена вартість пакування та маркування. При цьому, вартість навантаження на борт судна не включена, що суперечить умовам поставки FOB.
Однак, з наданих документів вбачається що товар поставлявся на умовах поставки FOB Qingdao (КНР).
Згідно Офіційних правил тлумачення ІНКОТЕРМС 2010 Базис поставки FOB Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.
Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.
Відповідно до розділу А.6. Офіційних правил тлумачення «Продавець зобов`язаний з урахуванням застережень статті Б.6:
-нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження відповідно до статті А.4, і
-оплатити, якщо це буде потрібно (4), всі витрати, пов`язані з виконанням митних формальностей для експорту, як і інші мита, податки та інші збори, що підлягають оплаті при експорті товару.»
Таким чином ціна товару зазначена у наданих документах вже включає в себе витрати з навантаження вантажу на борт судна, а складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення.
У пункті 4.2. контракту включення вартості упаковки і маркування у вартість товару є загальною умовою, передбаченою сторонами контракту, оскільки відповідно до розділу А.9. «Перевірка-пакування-маркування» Офіційних правил тлумачення передбачає, що Продавець зобов`язаний за свій рахунок оплатити витрати, пов`язані з упаковкою, необхідної для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти обумовлений контрактом товар без упаковки). Останнє здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, способи перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна бути маркована належним чином.»
Окрім цього, пунктом 3.1. контракту передбачено, що поставки здійснюються на умовах згідно правил Інкотермс 2010 року, які мають обов`язковий характер для Сторін у рамках цього контракту.
Конкретні умови поставки партії товару зазначаються в Специфікації до цього контракту.»
Таким чином, суд зазначає, що з умов контракту вбачається що відповідно до узгоджених в Специфікаціях умов поставки до ціни товару автоматично додаються інші додаткові платежі відповідно до визначених умов.
Слід зазначити, що Верховний суд України щодо умов поставки FOB та включення вартості завантаження у ціну товару неодноразово висловлював правову позицію . Так у постанові від 12.03.2019 по справі №817/604/17 зазначає : «У розумінні "Інкотермс 2010" термін "вартість і фрахт" означає, що постачальник оплачує, всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.
Суди попередніх інстанцій вірно встановили, що витрати на транспортування по країні продавця та завантаження на борт судна не потребують додаткового підтвердження для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов договору поставки та за інвойсом».
Також, митний орган зазначає, що відповідно до п.2.2 контракту від 02.04.2019 FRD/1, якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу-виробника. При цьому, документи від виробника, що містять відомості про якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість, до митного контролю не надано.
Частиною 2 статті 53 МКУ передбачено перелік документів які надаються для підтвердження розрахунку митної вартості. Документи про якість товару не входять у цей перелік документів, а тому ваше зауваження щодо відсутності документів виробника про якісні характеристики товару, як розбіжність, яка впливає на числові значення митної вартості , необгрунтоване і протирічить положенням митного законодавства.
Однак, з такими твердженнями суд не погоджується, оскільки згідно частини 5 ст.53 МКУ забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Зазначене зауваження митниці, як підстава для витребування додаткових документів, що стосуються митної вартості, не може вважатись обґрунтованим, оскільки протирічить положенням статті 53 МКУ. Документи, що підтверджують якість товару, не зазначені у переліку документів, які надаються для підтвердження митної вартості. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Крім того, у пункті 2.2 контракту зазначені загальні вимоги щодо якості товару, що планується поставляти. Умови договору не передбачають надання Продавцем у обов`язковому порядку разом з товаром документів, що підтверджують якість товарів.
Верховний Суд з приводу ненадання документів про якість товару для підтвердження митної вартості у постанові від 16.11.2019 по справі №813/1012/17 висловив свою правову позицію : «Виключний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження митної вартості, наведений у ст. 53 МК України і серед цього переліку відсутні документи щодо якості товарів.»
Відповідно п.5.2 контракту від 02.04.2019 № FRD/1 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях до Контракту. У наданій декларантом Специфікації №2019-1 від 05.04.2019 зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки партії товару.
Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VIIГАТТ.
Передбачене частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності ( розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч. 3 ст.53 МКУ.
Зазначене зауваження митниці ґрунтується на безпідставних припущеннях і протирічить положенням діючого законодавства України.
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.18 р. № 2473-VHI Національний Банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно пункту 21 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», затвердженого постановою НБУ від 02.01.2019 №5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Приводячи поняття «дійсної вартості», передбачене статтею VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ) митниця в тож же час не враховує, що у додаткових положеннях до параграфу 2 ст.7 Додатку 1 до Угоди «Зауваження та додаткові положення» зазначено що «сумісним зі Статтею VII було б припущення, що "дійсна вартість " може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими "дійсної вартості", а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.»
Верховний Суд щодо умов оплати висловив наступну правову позицію назначивши у постанові від 11.04.2018 по справі №804/4680/16, що «у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта».
Відповідно до заявлених до митного оформлення відомостей, перевезення оцінюваної партії товару здійснено у контейнерах №MRKU3196020, MSKU1229342 за коносаментом від 21.05.2019 №968978381 на морському судні MATZ MAERSK. За результатами проведеної митницею перевірки з використанням модулю відстеження контейнерів, розміщеному на інтернет-ресурсі за адресою: www.touch.track-trace.com, встановлено наявність перевантаження товарів 27.06.2019, що переміщувались в контейнері №MRKU3196020, MSKU1229342, з морського судна MATZ MAERSK (Qingdao, China) на MAERSK KALMAR (Port Said East, Egypt). Наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог cm. 355 МКУ, до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару.
Для митного оформлення надано Коносамент від 21.05.2019 №968978381, на підставі якого здійснювалось морське перевезення контейнерів з порту Китаю до порту Одеси. Саме за цим коносаментом товар був виданий у морському порту Южний у розпорядження підприємства. Інші документи, на підставі яких здійснювалось перевезення контейнерів у підприємства відсутні і за умовами договору експедитор не зобов`язаний надавати Замовнику такі документи. Надані для підтвердження транспортних витрат документи підтверджують загальну вартість транспортних витрат (складової митної вартості) , у тому числі те, що перевантаження входить у загальну вартість транспортних витрат. Документи не мають розбіжностей, протиріч і у своїй сукупності у повній мірі підтверджують транспорту складову митної вартості.
В наданому рахунку про надання ТЕО від 08.07.2019 №151 зазначена вартість ТЕО за межами України та вартість морського фрахту контейнерів №MRKU196020, МSKU229342 за коносаментом №968978381, з урахування перевантаження, на загальну суму - 2140 дол. США. Вказана інформація також зазначена в акті виконаних робіт від 08.07.2019 №6 та в документі, що підтверджує вартість транспортування від 08.07.2019 №0704/1Т/2019. При цьому, у наданій до митного оформлення заявці №6 від 17.05.2019 містяться різні відомості про включення додаткових витрат, а саме в п. 11 вартість (без врахування додаткових витрат), при цьому вартість фрахту по маршруту вказана з врахуванням перевантаження на загальну суму 2140 дол. США.
Отже, зазначене митницею зауваження не може вважатись розбіжністю у наданих документах. Надана заявка за договором ТЕО разом з іншими документами не має розбіжностей. Сторонами у договорі ТЕО узгоджені умови надання транспортно-експедиторських послуг, за якими фрахт контейнерів з перевалкою контейнерів включені до основних умов перевезення.
Щодо рішення про коригування митної вартості товару від 19.09.2019 №UA110000/2019/400079/2 суд зазначає наступне.
Судом установлено, що партія товару поставлялась на умовах FOВ - Qingdao (КНР) згідно правил ІНКОТЕРМС 2010. Для підтвердження вартості товару, які повинна бути сплачена продавцю, підприємство надало митниці документи, передбачені частинами 2, 3 ст.53 Митного кодексу України :
- декларацію митної вартості;
- зовнішньоекономічний контракт № FRD/1 від 02.04.2019 року ;
- специфікація №2019-2 від 09.04.2019 р. до контракту;
- специфікація №2019-2z від 09.04.2019 р. до контракту ;
- інвойс № РІШ 2019-2 від 08.07.2019 р.;
- пакувальний лист від 08.07.2019;
-прайс-лист підприємства-виробника від 04.04.2019 (наданий додатково листом №414);
- комерційну пропозицію виробника від 05.04.19 (наданий додатково листом №414);
10.09.2019 ТОВ «АМТ ТРЕЙД» валютним платіжним дорученням №131 перерахувало Продавцю валютні кошти у сумі 33 521 дол. США за товар, поставлений за Специфікацією 2019-2 від 09.04.2019 р. За зазначеною Специфікацією вартість товара сплачена у повному обсязі.
Враховуючи умови оплати за специфікацією №2019-2z (відстрочення на 90 днів з моменту поставки) термін оплати на момент декларування не сплинув.
Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало:
- заявка на ТЕО №2 від 17.07.2019 р. за договором №05/02/19 від 05.01.19;
- коносамент №969309441 від 23.07.2019 р.;
- довідка про транспортні витрати від 03.09.19 р. № TG005334;
- акт виконаних послуг №ОУ-0007776 від 18.09.2019 р.;
У ході митного контролю та приймаючи рішення про коригування митниця висунула аналогічні зауваження, які висувались нею раніше, у ході митного оформлення попередньої партії товару та при винесенні рішення №UА110000/2019/400058/2 і на які ТОВ «АМТ ТРЕЙД» надавало свої пояснення та доводи щодо необґрунтованості висунутих зауважень.
Як вбачається з зазначених рішень митниці, коригування митної вартості в обох випадках здійснено за другорядним методом визначення митної вартості -2ґ- резервним методом. Митна вартість за рішенням №UА110000/2019/400058/2 ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товару виробництва КНР відповідно до рівня вартості ЕМД від 24.05.2019 №UА500060/2019/015206, оформленої за резервним методом визначення митної вартості- в основній одиниці виміру (кг.)-2,22 дол. США /кг. Згідно графи 30 рішення митна вартість одиниці товару зазначена у розмірі 489,3514 дол. за 1 штуку товару.
В той же час, в графі 30 рішення № UА110000/2019/400079/2 митна вартість одиниці товару №1 (шт.) зазначена у розмірі 741,455 дол. США за 1 штуку, а відповідно до графи 33 за основу взято раніше оформлений товар за ЕМД від 09.08.19 № UА902010/2019/106838 за резервним методом на рівні 2,21 дол. за 1 кг. ваги товару.
При цьому, в обох рішеннях йдеться посилання тільки на раніше оформлену ЕМД і на рівень митної вартості, розрахований виходячи з вагових характеристик товару , але не проведено детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до неї документами. Враховуючи , що порівняння задекларованого товару здійснювалось митницею з товаром, оформленим за резервним методом, митницею не зазначено загальну кількість партії товару, вагу одиниці товару та розрахунок митної вартості, не наведені технічні характеристики товару, умови поставки, що має значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлювалась не виходячи з ваги товару, а з його характеристик.
Не надано ніяких роз`яснень щодо підстав розбіжності визначеної митної вартості з 489,3514 дол. США за одиницю товару у штуках та 741,455 дол. США за штуку, тоді як і в одному і в іншому випадку декларувався аналогічний товар, зокрема «грунтофреза ФН-1,4».
У ході консультацій, до прийняття рішення про коригування митної вартості, митницею представнику підприємства для ознайомлення для аналізу розрахунку не надавалась інформація та документи щодо товарів, раніше оформлених органами доходів та зборів. Тим самим митницею було порушено один із принципів здійснення державної митної справи - додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб ( пункт 7 частини 1 статті 8 МКУ), який означає обов`язок органу доходів і зборів вжити заходів щодо забезпечення інтересів декларанта, зокрема інтересу бути обізнаним із попередньою оцінкою, даною органом доходів і зборів у справі. Це означає що орган доходів і зборів повинен довести до відома декларанта таку свою оцінку з тим, щоб декларант міг сформувати власну правову позицію і стратегію її відстоювання у конкретній митній процедурі.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Між тим, спірні Рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.» (Постанова Верховного Суду від 22.04.2019 справа № 815/6242/17 ).
«Крім того суди виходили з того, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. (Постанова від 29.01.2019 справа № 815/6827/17).
«Судом апеляційної інстанції обґрунтовано відзначено, що обставина про наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Водночас, ціна є грошовим вираженням лише у разі коли існує рівновага між попитом та пропозицією. В інших випадках коливання цін спричиняються не вартістю, а іншими причинами.
Отже, факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався ним раніше чи іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару (Постанова Верховного Суду від 07.08.2018 справа № 815/3400/17).
«Крім того суди виходили з того, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку» (Постанова Верховного Суду від 29.01.2019 №815/6827/17) .
На підставі викладеного, з наданих документів вбачається, що підприємство для митного оформлення і підтвердження митної вартості надало достатні документи для застосування основного методу визначення митної вартості. Надані документи підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, дозволяють провести обчислення митної вартості. Митниця при винесенні рішення про коригування митної вартості та у ході винесення рішення за результатами розгляду додаткових документів порушила вимоги Митного кодексу щодо застосування методів визначення митної вартості. Відмова митниці у визнанні митної вартості з урахуванням доданих документів є необґрунтованою, оскільки не проведена оцінка всіх наданих документів щодо неможливості застосування основного методу.
За таких обставин, рішення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 26.07.2019 року №UA110000/2019/400058/2 та рішення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 19.09.2019 року №UA110000/2019/400079/2 є протиправними і підлягають скасуванню.
Виходячи з викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими і їх необхідно задовольнити у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 3842 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням 3240 від 02.10.2019 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 3842 грн. підлягає стягненню з Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 27 листопада 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 04 грудня 2019 року.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Амт Трейд до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 26.07.2019 року №UA110000/2019/400058/2.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 19.09.2019 року №UA110000/2019/400079/2.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 грудня 2019 року.

Суддя С. В. Прудник