Справа № 320/4938/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року № 320/4938/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо пільгового обчислення середньомісячного заробітку ОСОБА_1 відповідно-до вимог ч. 3 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 22.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії з визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за січень 1989 року відповідно до вимог ч. 3 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позов обґрунтовано тим, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та у січні 1986 року працював на територіях радіаційного забруднення, а тому, має статус учасника ліквідації наслідків ліквідації аварії на ЧАЕС ІІ категорії, за яким передбачені пільги та компенсації щодо розрахунку та отримання пенсії. Враховуючи наведене, позивач вважає неправомірною відмову відповідача у перерахунку його пенсії відповідно до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що немає законних підстав здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком з урахуванням норм статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому відмова пенсійного органу є правомірною.

Ухвалою суду від 16.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зі зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як убачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), що підтверджується відповідним посвідченням.

У січні 1989 року позивач працював на територіях радіоактивного забруднення, що підтверджується довідками Українського гідрометеорологічного інституту.

22 квітня 2019 року позивач звернувся до Обухівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про перерахунок пенсії з визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за роботу на територіях радіоактивного забруднення за січень 1989 року відповідно до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.07.2019 №1368/Т-01, ОСОБА_1 відмовлено у заявленому перерахунку, з посиланням на відсутність для цього правових підстав.

На переконання позивача, відмова пенсійного органу є протиправною та порушує його права на пенсійне забезпечення, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Водночас, Законом №796-XII визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, який є спеціальним законом у зазначених.

Статтею 55 Закону №796-XII встановлені умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу

Статтею 57 Закону №796-XII встановлено пільги по обчисленню середньомісячного заробітку для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до положень статті 57 Закону №796-XII обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону №1058-IV.

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058-IV за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-IV або спеціальним - Законом №796-XII.

Даний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 25.09.2018 у справі №185/3101/17 (2-а/185/253/17) (Провадження №К/9901/35124/18).

Суд наголошує, що тільки особам, які отримали інвалідність внаслідок каліцтва чи захворювання, зумовленого ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, надано право на призначення пенсії на особливих умовах із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Така пенсія визначається з цієї заробітної плати у розмірі відшкодування фактичних збитків та в залежності від кількості відпрацьованих місяців (днів) у зоні відчуження, відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із змінами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 № 112 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення".

Пунктом 9 цього Порядку передбачено, що розмір відшкодування фактичних збитків визначається для пенсій по інвалідності як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

Таким чином, право на обчислення пенсії виключно із суми заробітної плати за роботу в зоні відчуження, мають тільки ті особи, які отримали інвалідність, що має причинно-наслідковий зв`язок з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, за правилами вищевказаного Порядку та для призначення пенсії мають надати довідку МСЕК, в якій вказано ступень втрати працездатності.

Інші особи, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, але не отримували інвалідність, що має причинно-наслідковий зв`язок з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, мають право на призначення пенсії на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", але з урахуванням пільг, що передбачені статей 55, 56, 57 Закону N 796-ХІІ, зокрема: призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж, врахування середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи, що позивач є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, при призначенні та перерахунку його пенсії за віком, мають бути застосовані положення статті 57 Закону №796-XII.

Водночас, аналіз правил, встановлених для визначення середнього заробітку осіб, які пропрацювали на територіях радіоактивного забруднення менше 12 місяців, але більше одного або менше одного місяця, дає підстави вважати, що середній заробіток таких осіб, які працювали на цих територіях декілька календарних місяців підряд, але в кожному з них менше місяця, має визначатися за допомогою послідовного застосування згаданих правил. При цьому, календарним місяцем, є місяць за календарем (січень, лютий, березень і т.д.), тобто період з першого по останній день кожного місяця календарного року (з 01 по 30 (31) число).

Законом також встановлено, що у випадках, коли особа пропрацювала на вказаних територіях менше місяця, пенсія може обчислюватись із заробітку за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Якщо ж особа працювала на територіях радіоактивного забруднення декілька місяців підряд, але в кожному з них неповний місяць, заробіток за кожен з цих місяців має визначатися шляхом додавання до заробітку на основній роботі.

Для визначення середнього заробітку, загальну суму заробітку за декілька місяців, визначену у зазначений спосіб, необхідно поділити на їх кількість, оскільки, у випадку, коли особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше 12 місяців, середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 04.05.1987 по 20.07.1989, що підтверджується довідкою від 08.10.2018 №3, виданою Українським гідрометеорологічним інститутом.

Заробітна плата за вказаний період означена у довідці Українського гідрометеорологічного інституту від 14.09.2018 №131б.

Тому, враховуючи вищенаведене, вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії, а саме визначити середньомісячний заробіток для обчислення пенсії за період роботи на території радіоактивного забруднення виключно за січень 1989 року, суд вважає безпідставними.

Суд звертає увагу, що при обрахунку пенсії позивача необхідно враховувати його середній заробіток, обчислений шляхом додавання заробітку за кожен місяць до заробітку на основній роботі, з наступним діленням отриманої суми на кількість місяців.

Вказана позиція суду узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 12.06.2012 року у справі №21-185а12, постановою від 20.03.2007 року у справі №21-1069во06 та від 15.05.2007 року у справі №21-1061в.

Беручи до уваги вищенаведене, суд формує висновок, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не базуються на положеннях, закріплених статтею 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірність своїх рішень.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про законність дій відповідача, а відтак позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.