Справа № 520/8410/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

03 грудня 2019 р. справа № 520/8410/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження за процедурою письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2019р. прийнято позов до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою суду від 15.10.2019 року продовжено підготовче провадження. Протокольною ухвалою суду від 14.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом заявник, платник, позивач, громадянин), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Харківській області № 100/2030-1303-17 від 31.05.2017р. та №371/2030-1307 від 03.04.2018р. щодо нарахування ОСОБА_1 транспортного податку за 2017 рік.

Підставами позову є доводи про те, що рішення щодо збільшення податкового зобов`язання з транспортного податку, винесені контролюючим органом поза межами підстав та способів передбачених законом. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що один з автомобілів відносно якого було нараховано податок - Porshe, моделі Cayenne, не належав до об`єктів оподаткування за віком та відносно нього, станом на дату винесення оскаржуваного рішення, були відсутні відомості Міністерства економічного розвитку України щодо віднесення вказаного автомобілю до об`єкту оподаткування податком з власників транспортних засобів.

Також вказав, що підставою для віднесення іншого автомобілю позивача - Mercedes-Benz, моделі CLE 400 у 2017 році до об`єктів оподаткування слугували висновки щодо віднесення вказаного автомобілю згідно відомостями Міністерства економічного розвитку України. Вказане не відповідає дійсності, оскільки за офіційними відомостями підлягає віднесенню до оподаткування автомобілі з об`ємом циліндрів двигуна більше 3,0 літрів, в той час коли об`єм двигуна вказаного автомобілю складав 2996. Отже, відповідач протиправно округлив та збільшив об`єм двигуна автомобілю позивача та відніс його до об`єктів оподаткування.

Відповідач, Головне управління ДФС у Харківській області, з поданим позовом не погодився, зазначивши, що відповідно до ст. 267 Податкового кодексу України громадянин повинен сплачувати транспортний податок за наявні у нього на праві власності автомобілі.

З огляду на приписи ч.9 ст.205 КАС України, суд дійшов висновку, що справа має бути розглянута в порядку письмового провадження.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

У ОСОБА_1 у 2017 році перебували у власності транспортні засоби, а саме: марки Porshe, моделі Cayenne, з об`ємом циліндрів двигуна 4806 куб.см., тип пального бензин, 2012 року випуску; марки Mercedes-Benz, моделі CLE 400, з об`ємом циліндрів двигуна 2996 куб.см., тип пального (В) Бензин, 2017 року випуску.

ГУ ДФС у Харківській області було винесене відносно позивача податкові повідомлення рішення:

№100/2030-1303-17 від 31.05.2017 року зі сплати транспортного податку на суму 25000 грн. за 2017 рік за легковий автомобіль марки Porshe, моделі Cayenne, з об`ємом циліндрів двигуна 4806 куб.см.;

№ 100/2030-1303-17 від 03.04.2018 року зі сплати транспортного податку на суму 2083,33 грн. за 2017 рік за легковий автомобіль марки Mercedes-Benz, моделі CLE 400.

Позивач вважаючи вказані податкові повідомлення рішення протиправними, звернувся до суд з вказаним позовом.

Перевіряючи відповідність закону оскаржених рішень владного суб`єкта, суд зазначає, що до відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Так, податковий обов`язок за публічним платежем транспортний податок був вперше запроваджений Законом України № 71-VIII від 28.12.2014 р., котрий набрав чинності з 01.01.2015 р. та у новій редакції виклав положення ст.267 Податкового кодексу України, де в п. 267.1.1. вказано, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно пункту 267.2.1. ст. 267 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Законом України від 24.12.2015 р. №909-VIII та Законом України від 21.12.2016 р. №1797-VIII до абз.1 п. 267.2.1 ст. 267 Податкового кодексу України були внесені зміни, унаслідок яких об`єктом оподаткування податком з власників транспортних засобів визначені легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

З приписів наведеної норми чітко слідує, що законодавцем запроваджено дві кваліфікуючі ознаки, за одночасної наявності яких у особи, як потенційного платника податку на майно (транспортного податку), і виникає податковий обов`язок стосовно конкретного належного йому на праві приватної власності легкового автомобіля, а саме: 1) віковий ценз автомобіля - тобто існування (не закінчення, тривання, продовження) періоду часу в п`ять років від року випуску автомобіля, 2) вартісний ценз автомобіля - тобто перевищення показником середньоринкової вартості автомобіля межі у 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 1 січня звітного податкового року.

У ході розгляду справи заявник не заперечував обставин належності на праві власності вказаних вище автомобілів у період винесення оскаржуваних податкових повідомлень рішень.

Щодо донарахування позивачу грошових зобов`язань з транспортного податку щодо автомобіля Porshe, моделі Cayenne, суд зазначає наступне.

Пунктом 14.1.220 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Отже, у разі можливості встановлення календарної дати випуску конкретного легкового автомобіля початок перебігу та завершення згаданого у ст. 267 Податковому кодексі України пятирічного строку не може бути ототожнено з календарним роком (відлік якого розпочинається 1 січня і завершується 31 грудня кожного року), адже цей строк (вік автомобіля) починає свій перебіг на наступний день від дати випуску автомобілю і збігає у останній день пятого послідовного року.

Правильність саме вказаного тлумачення підтверджується змістом п. 267.6.7 ст. 267 Податкового кодексу України, де зазначено, що у разі спливу п`ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п`яти років.

Натомість, у разі не можливості встановлення конкретної календарної дати випуску легкового автомобіля за правилом п. 14.1.220 ст.14 Податкового кодексу України такою датою слід вважати 01 січня року випуску.

Судом для всебічного з`ясування всіх обставин справи, ухвалою суду від 15.10.2019 року, витребувано у Територіального сервісного центру МВС № 6341 інформацію щодо дати та року випуску транспортного засобу, який належить (чи належав у 2017 році) ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) - марки PORSHE, моделі CAYENNE, з об`ємом циліндрів двигуна 4806 куб.см., тип пального - бензин.

Згідно наданої інформації Регіонального Сервісного центру ВМС в Харківській області від 25.10.2019 року №31/2/1660, судом встановлено, що з 08.12.2017 року автомобіль марки Porshe, моделі Cayenne, 2012 року випуску, було знято з реєстрації за ОСОБА_1 .

У силу п. 14.1.220 ст. 14 Податкового кодексу України календарною датою випуску автомобілю марки Porshe, моделі Cayenne є 01.01.2012 р.

Отже, станом на 01.01.2017 р. належний позивачу автомобіль марки Porshe, моделі Cayenne мав кваліфікуватись як автомобіль, з датою випуску 01.01.2012 р., з досягненням п`ятирічного віку 31.12.2016 року.

Тому, вказаний транспортний засіб позивача марки марки Porshe, моделі Cayenne, 2012 року випуску не міг бути включеним до переліку автомобілів, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році, зважаючи, що з року випуску вказаного автомобіля минуло більше п`яти років.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до абзаців 2 і 3 п. 267.2.1 ст. 267 Податкового кодексу України вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Представником позивача не надано доказів існування станом на дату прийняття оскаржуваного рішення 31.05.2017 року роздруківки офіційно оприлюднених відомостей Міністерства економічного розвитку України щодо віднесення вказаного автомобілю позивача до переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Крім того, з роздруківки, наданої позивачем до матеріалів справи, з Офіційного видання Фіскальної служби України від 25.09.2017 року №35, судом встановлено, що перелік легкових автомобілів розміщено на офіційному сайті Мінекономрозвитку України у червні 2017 року.

Відтак, суд не знаходить підстав для визнання обґрунтованими доводів контролюючого органу про належність згаданого автомобіля Porshe, як за віком цензом так і за вартісним цензом до об`єктів справляння податку з власників транспортних засобів у 2017 році.

Отже, податкове повідомленнярішення №100/2030-1303-17 від 31.05.2017 року прийнято контролюючим органом з порушенням норм податкового законодавства та підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо донарахування позивачу грошових зобов`язань з транспортного податку стосовно автомобіля Mercedes-Benz, моделі CLE 400, 2017 року випуску, суд зазначає наступне.

Судом з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 встановлено, що автомобіль Mercedes-Benz, моделі CLE 400, 2017 року випуску зареєстровано за позивачем 16.12.2017 року.

Отже, вказане податкове повідомленнярішення було винесено на суму 2083,33 грн., оскільки транспортний засіб перебуває у власності позивача з 16.12.2017 року, тому відповідачем нараховану суму транспортного податку з урахуванням приписів пп. 267.6.6 п. 267.2 ст. 267 ПК України, за якими транспортні засоби придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишились до кінця року, починаючи з місяця в жому проведено реєстрацію транспортного засобу.

З розміщеного на офіційному сайті Мінекономрозвитку України переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році, встановлено, що автомобіль марки Mercedes-Benz, моделі CLE 400, з бензиновим двигуном, до одного року випуску, може бути об`єктом оподаткування у видатку об`єму циліндрів двигуна автомобілю у розмірі 3,0.

В той же час, з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, судом встановлено, що об`єм циліндрів двигуна автомобіля позивача марки Mercedes-Benz, моделі CLE 400 становить 2996, тобто не досягає 3,0 об`єму циліндрів двигуна.

Отже, технічні характеристики автомобіля, зазначеного у вказаному переліку, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача.

Положенням статті 4 Податкового кодексу України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України).

Контролюючим органом під час судового розгляду справи та у відзиві на позовну заяву, не вказано норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого б вбачалася можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.

Вказані висновки наведені в Постанові Верховного Суду 05 листопада 2018 року по справі №822/2687/17.

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, заявлені вимоги підлягають до задоволення, а оскаржене податкове повідомлення рішення №371/2030-1307 від 03.04.2018р. належить скасувати.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт не дотримався вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України при винесенні податкових повідомлень-рішень № 100/2030-1303-17 від 31.05.2017р. та №371/2030-1307 від 03.04.2018р., що є підставою для задоволення позовних вимог.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999 р. у справі «ОСОБА_4 проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011 р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010 р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994 р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003 р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008 р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та ОСОБА_5 (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії»), згідно з якими право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Разом із тим, суд бере до уваги, що за змістом перелічених рішень вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 100/2030-1303-17 від 31.05.2017р. щодо нарахування ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) транспортного податку за 2017 рік на суму 25000 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №371/2030-1307 від 03.04.2018р. щодо нарахування ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) транспортного податку за 2017 рік на суму 2083,33 грн. (дві тисячі вісімдесят три гривні 33 копійки).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце знаходження АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (місце знаходження - м.Харків, вул.Пушкінська,46, код ЄДРПОУ - 39599198) витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 копійок).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Старосєльцева