Справа № 1.380.2019.001724
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2019 року

м. Київ

справа №1.380.2019.001724

адміністративне провадження №К/9901/24256/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Саприкіної І. В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 1 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23 грудня 2015 року № 900, статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 10 травня 2019 року позов задовольнив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29 липня 2019 року повернув апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області, у зв`язку з невиконанням ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від 26 червня 2019 року (не сплачений судовий збір).

27 серпня 2019 року ГУ ПФУ у Львівській області подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просило скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Ухвалою від 10 вересня 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду залишив без руху касаційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області у зв`язку з невідповідністю її вимозі ч. 4 ст. 330 КАС України, оскільки не додано документа про сплату судового збору. Суд надав строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення цього недоліку шляхом подання документа про сплату судового збору або зазначення підстав звільнення від його сплати.

Копію цієї ухвали скаржник отримав 19 вересня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

03 жовтня 2019 року скаржник надав до суду клопотання, в якому, посилаючись на відсутність коштів на рахунках ГУ ПФУ у Львівській області, просить звільнити його від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Втім, посилання відповідача на відсутність коштів на рахунках для здійснення оплати судового збору в установлені строки не є підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від його сплати.

Крім того, суд наголошує на тому, що ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 133 КАС України передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, або відстрочення/ розстрочення їх сплати виключно для фізичних осіб.

Також недоречними є посилання скаржника на практику Європейського суду з прав людини, оскільки висновки цього суду направлені на встановлення порушень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та захист прав людини, а не органів державної влади.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, оскільки, зазначену підставу для звільнення від сплати судового збору, суд визнає неповажною.

Станом на 02 грудня 2019 року недоліки касаційної скарги не усунуто, а тому вона підлягає поверненню.

Враховуючи, що недолік касаційної скарги не усунуто, вона не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, що є підставою для її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 та ч. 8 ст. 169 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє скаржника права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 169, 330, 332 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному ст. 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Саприкіна