Справа № 280/811/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 280/811/19
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року (головуючий суддя Батрак І.В.) у справі № 280/811/19

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій областіпро визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу визначену п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначена пенсія за віком відповідно до поданої заяви з усіма необхідними документами. Проте, при призначенні пенсії позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ тривалістю 35 років. Позивач не погоджується з діями відповідача та вважає їх незаконними, оскільки на день досягнення пенсійного віку він працював на роботі, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років та його страховий стаж 43 роки 9 місяців 3 дні.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.04.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Суд зазначив, що позивач помилково ототожнює загальний стаж, який в даному випадку становить 43 роки 9 місяців та включає у себе періоди навчання у спеціальних та вищих навчальних закладах, із спеціальним стажем, який дає право на грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. При цьому наявний у позивача спеціальний стаж 34 роки 5 місяців є недостатнім для виплати йому грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено всі обставити справи, що призвело до не вірного вирішення справи по суті.

Позивач, його представник в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судове засідання відповідач повідомлений судом належним чином.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.01.2019 звернувся до Мелітопольського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії за віком.

09.01.2019 відповідачем відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та призначено позивачу пенсію за віком. Проте, листом від 23.01.2019 № 24/05 в частині виплати грошової допомоги, що не підлягала оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій відмовлено у зв`язку з тим, що згідно наданих документів загальний стаж становить 43 років 9 місяців, а стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, - 34 роки 5 місяців, що не дає право на виплату грошової допомоги.

Згідно записів трудової книжки позивач працював:

- з 13.07.1978 по 18.08.1981 фельдшером скорої та невідкладної допомоги Сахновщинської центральної лікарні;

- з 22.08.1981 по 01.07.1987 навчання у Запорізькому медичному інституті;

- з 03.08.1987 по 31.07.1988 лікар-інтерн Запорізької обласної дитячої лікарні;

- з 01.08.1988 по 31.12.2003 робота в закладах охорони здоров`я;

- з 01.01.2004 по 30.11.2018 робота на посаді головного лікаря.

Не погоджуючись з діями відповідача про відмову виплати грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "є" -"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про

загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191.

Відповідно до п.2 цього Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року N 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію (п.5 Порядку № 1191).

Згідно розділу 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Як вбачається з розрахунку стажу позивача (а.с.15) страховий стаж часу навчання у вищих/середніх навчальних закладах у період з 01.09.1974 по 01.03.1978 та період з 01.09.1981 по 27.06.1987 не зарахований до трудового стажу.

Апеляційний суд погоджується з позивачем, що відповідач безпідставно не врахував навчання позивача в Запорізькому медичному інституті, яке відбувалось без перерви медичного стажу, тобто спеціального стажу.

Позивач, працюючи на посаді фельдшера, тобто по спеціальності працівника охорони здоров`я, з метою підвищення своє кваліфікації, вступив за направленням за державним замовленням до вищого навчального закладу за тією ж спеціальністю, з метою отримання вищої кваліфікації - посади лікаря.

Згідно записів у трудовій книжці позивач у зв`язку зі вступом до медичного інституту був усунутий від займаної посади із фактичним збереженням місця роботи.

Відповідно до ч.3 ст.42 Закону України «Про освіту» підготовка фахівців у вищих навчальних закладах може проводитися з відривом (очна), без відриву від виробництва (вечірня, заочна), шляхом поєднання цих форм, а з окремих спеціальностей - екстерном.

Навчання на посаду лікаря не передбачає такої форми навчання як заочна або вечірня.

Після навчання у Запорізькому медичному інституті позивач продовжив навчання в інтернатурі та після закінчення останньої був працевлаштований на посаду лікаря, що свідчить про те, що починаючи з моменту першого прийняття на роботу на посаду фельдшера (13.07.1978) і по день виходу на пенсію за віком позивач виконував одну і ту ж роботу, яка пов`язана з наданням медичної допомоги, але в межах своєї компетенції.

З огляду на викладене, період з 22.08.1981 по 01.01.1987 має бути зарахований до спеціального медичного стажу позивача.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що позивач має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, невірно застосував норми права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у справі № 280/811/19 скасувати, та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 визначену п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко