Справа № 160/7703/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2019 року Справа № 160/7703/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
09 серпня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить:
- рішення оформлене листом відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 10 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.07.2019 року № 5298/Б-09 «Про розгляд звернення» в частині відмови виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій ОСОБА_1 у зв`язку з не зарахуванням до спеціального (педагогічного) стажу, періоду роботи: з 01.07.1980 року по 17.12.1980 року на посаді викладача з класу фортепіано і концертмейстера в Городищанській дитячій музичній школі; з 29.08.1995 року по 30.09.2017 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в дитячій музичній школі в м. Марганець; з 01.11.2017 року по 06.06.2019 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в дитячій музичній школі в м. Марганець - скасувати;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу, а саме з 01.07.1980 року по 17.12.1980 року на посаді викладача з класу фортепіано і концертмейстера в Городищанській дитячій музичній школі; з 29.08.1995 року по 30.09.2017 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в дитячій музичній школі в м. Марганець; з 01.11.2017 року по 06.06.2019 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в дитячій музичній школі в м. Марганець та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв`язку з тим, що вона має педагогічний стаж більш ніж 30 років та вийшла на пенсію за віком.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що педагогічний стаж роботи складає 38 років 1 місяць 15 днів. В липні 2019 року позивач звернулась до підрозділу Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, а саме до Марганецького відділу обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області за призначенням пенсії за віком та виплатою грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій. Листом відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 10 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.07.2019 № 5298/Б-06 було відмовлено в виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підставою для відмови стало не зарахування до спеціального педагогічного стажу періоду роботи з 01.07.1980 року по 17.12.1980 року на посаді викладача з класу фортепіано і концертмейстера в Городищанській дитячій музичній школі; з 29.08.1995 року по 30.09.2017 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в дитячій музичній школі в м. Марганець; з 01.11.2017 року по 06.06.2019 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в дитячій музичній школі в м. Марганець, оскільки в постанові КМУ №909 відсутня посада викладача фортепіано та концертмейстера у підрозділі "Позашкільні навчальні заклади". З таким рішенням відповідача позивач категорично не погоджується, вважає, що відповідач умисно неправильно трактує норму постанови КМУ №909, чим порушує її права на виплату грошової допомоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/7703/19. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
16 вересня 2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити, зазначивши в обґрунтування своєї позиції таке. Стаж за вислугу років ОСОБА_1 складає 12 років 10 місяців 23 дні при необхідних 30 років, тому права на виплату 10-ти пенсій не має. Одночасно відповідач зауважив, що посада викладача фортепіано та концертмейстера у підрозділі «Позашкільні навчальні заклади» не передбачені Переліком № 909. А також зазначено, що позивачем пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк звернення до суду, оскільки питання про зарахування періодів роботи позивача розглядалося ще 17.10.2017 року, під час розгляду заяви про призначення пенсії за вислугу років, в якій їй було відмовлено через недостатність спеціального стажу, а саме 30 років на посадах робота яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. При цьому, відповідно до Закону України «Про звернення громадян» позивач належним чином була повідомлена про результати розгляду заяви листом від 17.10.2017 № 1122/09/11. Зазначене рішення Пенсійного фонду України не було оскаржено в судовому порядку не зважаючи на те, що позивач був своєчасно повідомлений.
07 жовтня 2019 року позивачем було подано відповідь на відзив, де зазначено, що вона не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві. Позивач не погоджується з посиланням відповідача, як на підставу відмови позивачеві в виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій на те, що в 2017 року позивач вже звертався до нього по призначенню пенсії за вислугу років, оскільки наразі предметом спору є виплата грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, а не вихід на пенсію за вислугу років. Між тим, Законом України «Про освіту» та Законом України «Про позашкільну освіту» зазначено, що позашкільна освіта є структурною ланкою освіти та її підсистемою. Згідно з Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою КМУ від 14.06.2000 р. №963, викладачі всіх спеціальностей є педагогічними працівниками в тому числі і концертмейстер. Згідно з абз.1 Переліку постанови КМУ від 04.11.1993 р. №909, викладачі загальноосвітніх навчальних закладів, військових загальноосвітніх навчальних закладів, музичних шкіл мають право на пенсію за вислугу років. Відтак, є хибною думка відповідача, що «музична школа» повинна бути загальноосвітнім закладом. Тому не можна погодитись з відповідачем, що «дитяча музична школа» обмежена Постановою КМУ № 909 щодо зарахування праці в такій школі до спеціального стажу.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив відповідача, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
10 липня 2019 року позивачем надано до Марганецького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про призначення пенсії за віком та відповідний пакет документів.
17 липня 2019 року відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №10 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Листом від 29.07.2019 № 5298/Б Відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №10 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено, що для виплати грошової допомоги у розмірі десяти пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу Закон № 1058 немає підстав, передбачених чинним законодавством, оскільки посада викладача фортепіано та концертмейстера у підрозділі «Позашкільні навчальні заклади» Переліку № 909 (зі змінами) не передбачена. Періоди роботи, який можливо врахувати до посад, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, станом на 02.10.2017 складає 12 років 10 місяців 23 дні, про що було повідомлено 19.10.2017 після винесення рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно заяви від 02.10.2017. Таким чином, на виплату грошової допомоги у розмірі десяти пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу Закону № 1058 ОСОБА_1 не має права.
Листом від 17.10.2017 № 1122/09/11 Нікопольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (Марганецький відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій) за результатами розгляду заяви від 02.10.2017 про призначення пенсії за вислугу років було повідомлено, що періоди роботи ОСОБА_1 на посаді викладача фортепіано та концертмейстера не можуть бути зараховані до стажу у Городищанській дитячій музичній школі з 01.07.1980 року по 17.12.1980 року (5 місяців 17 днів), з 29.08.1995 року по 31.08.2017 року (22 роки 3 місяці) у дитячій музичній школі м. Марганця на призначення пенсії за вислугу років, оскільки у підрозділі «Позашкільні навчальні заклади» Переліку № 909 посада викладача фортепіано та концертмейстера не передбачена. За таких умов, врахований стаж роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років станом на 02.10.2017 рік становить 12 років 10 місяців 23 дні, якого недостатньо для призначення пенсії за вислугу років.
Не погодившись з відмовою відповідача у виплаті грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулась до суду з цим позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту «е» статті 55 Закон України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.
Пунктом 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.
Так, відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі Перелік №909).
Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909
Зазначеним переліком визначено, що в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: вчителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Пунктом 5 вказаного Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується із наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
Водночас, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 30 січня 2019 року у справі №876/5312/17, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.
Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2:
- з 01.07.1980 р. по 17.12.1980 р. - перебувала на посаді викладача з класу фортепіано і концертмейстера в Городищанській дитячій музичній школі;
- з 29.08.1995 року по 30.09.2017 року - перебувала на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в дитячій музичній школі в м. Марганець;
- з 01.11.2017 року і по теперішній час перебуває на посаді викладача з класу фортепіано в дитячій музичній школі в м. Марганець.
Отже, періоди роботи ОСОБА_1 щодо яких виник спір, відноситься до спеціального трудового стажу, передбаченого статтею 55 Закону №1788-ХІІ.
Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.02.2019 (справа №462/5636/16-а).
При цьому, оскільки інших доводів щодо відсутності підстав для отримання позивачем грошової допомоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не зазначало, суд вважає відмову відповідача у зарахуванні спірного періоду до спеціального стажу протиправною.
Посилання відповідача у відзиві про пропущення позивачем шестимісячного строку для оскарження листа від 17.10.20.2017 року № 1122/09/11, яким фактично було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, суд не бере до уваги, оскільки предметом розгляду зазначеної справи є саме виплата грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не призначення пенсії за вислугу років таким чином позивачем не було пропущено встановлений законодавством строк звернення до суду.
Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Завдання судочинства досягаються шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Одночасно, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Пунктами 2, 4, 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги чинного законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення у повному обсязі адміністративного позову ОСОБА_1 .
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 768,40 грн., що документально підтверджується квитанцією від 07.08.2019.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 768,40 грн., згідно квитанції від 09.08.2019 року, підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення оформлене листом відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 10 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.07.2019 року № 5298/Б-09 «Про розгляд звернення» в частині відмови виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій ОСОБА_1 у зв`язку з не зарахуванням до спеціального (педагогічного) стажу, періоду роботи: з 01.07.1980 року по 17.12.1980 року на посаді викладача з класу фортепіано і концертмейстера в Городищанській дитячій музичній школі; з 29.08.1995 року по 30.09.2017 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в дитячій музичній школі в м. Марганець; з 01.11.2017 року по 06.06.2019 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в дитячій музичній школі в м. Марганець.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу, а саме з 01.07.1980 року по 17.12.1980 року на посаді викладача з класу фортепіано і концертмейстера в Городищанській дитячій музичній школі; з 29.08.1995 року по 30.09.2017 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в дитячій музичній школі в м. Марганець; з 01.11.2017 року по 06.06.2019 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в дитячій музичній школі в м. Марганець.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв`язку з тим, що вона має педагогічний стаж більш ніж 30 років та вийшла на пенсію за віком.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко