Справа № 738/1636/19
Суддя: Волошина Н. В.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/1636/19
№ провадження 2-а/738/18/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - Волошиної Н.В.

секретаря судового засідання - Донець Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гогуна Руслана Володимировича, поліцейського (інспектора) роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Шевченка Валерія Григоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про визнання дій відповідачів неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1491786 від 06 вересня 2019 року та серії ДП18 №668999 від 07 вересня 2019 року та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, яка мотивована тим, що оскаржувані ним постанови прийняті з порушенням його конституційного права щодо неможливості притягнення двічі за одне й теж саме правопорушення, оскільки на одному маршрутному шляху Київ-Кременчуг-Бердянськ він двічі був притягнутий до відповідальності за одне й те ж саме правопорушення. Так, 06 вересня 2019 року, керуючи транспортним засобом DAF CF 85/380, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівричепом НОМЕР_7, він рухався по автомобільній дорозі Київ-Кременчуг-Бердянськ, на якій був зупинений інспектором поліції УПП в Дніпропетровській області Гогун Р.В., який склав стосовно нього постанову серії ЕАВ № 1491786 від 06 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за перевезення небезпечного вантажу без діючого допуску на причіп для перевезення небезпечних вантажів, тобто за порушення п. 22.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та застосував адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

07 вересня 2019 року на цьому ж самому маршруті він був зупинений інспектором поліції УПП в Полтавській області Шевченком В.Г., який не зважаючи на те, що він надав йому для огляду постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 1491786 від 06 вересня 2019 року, виніс постанову від 07 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 №668999 за порушення ним п.31.3 б та п.22.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та у зв`язку з цим застосував адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Позивач зазначає, що пунктом 22.5 ПДР передбачено вимоги до габаритних параметрів транспортного засобу, а тому вважає, що відсутність свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів ніяким чином не свідчить невідповідність транспортного засобу встановленим ПДР нормам по габаритам транспортного засобу, вважає, що суть адміністративного правопорушення не конкретизована, не зазначено в чому полягає невідповідність п. 22.5 ПДР.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2019 року у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

05 листопада 2019 року до суду від відповідача - поліцейського (інспектора) роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Шевченка В.Г. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач ОСОБА_2 заявлені до нього позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, зазначив, що позивач 07 вересня 2019 року о 10.30 год.на 208 км. а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський» керував транспортним засобом DAF з напівпричепом ПП цистерна, який призначений для перевезення небезпечного вантажу, не маючи свідоцтва про допущення до перевезення небезпечних вантажів та не пройшовши обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.22.5 та п.31.3 (б) ПДР України, та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.132-1 та ч.3 ст.121 КУпАП, за що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних адміністративних правопорушень та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Посилання позивача про порушення його конституційного права щодо неможливості притягнення двічі за одне й теж саме правопорушення вважає необґрунтованим та зазначає, що ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, передбачені ст.132-1 КУпАП, вчинив 06 вересня 2019 року в м. Дніпро та 07 вересня на а/д «Київ-Харків-Довжанський», тобто в різний час та в різному місці, що свідчить про наявність вчинення двох різних адміністративних правопорушень, вважає винесену ним постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.132-1, та ч.3 ст.121 КУпАП законною та обґрунтованою, зазначив, що надати відеозапис вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, який був зафіксований на нагрудну камеру не має можливості у зв`язку із закінченням строку його зберігання, просив в задоволенні позовної заяви відмовити.

07 листопада 2019 року до суду від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшли пояснення з приводу вказаної позовної заяви, в яких третя особа вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, вважає, що інспектором роти 4 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Гогуном Р.В. при розгляді вказаної адміністративної справи були наявні всі законні підстави та винесення вказаної постанови, яка відповідає нормам КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі №1395 від 07 листопада 2015 року, зазначає, що до позовної заяви позивачем надано лише копію свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів на транспортний засіб DAF CF 85.380, д.н.з. НОМЕР_1 , проте на напівпричіп таке свідоцтво не надано, що свідчить про його відсутність, просить в задоволенні позовної заяви відмовити.

Одночасно з поясненнями представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, до суду надано клопотання, в якому останній просить позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Гогуна Р.В. в частині визнання його дій неправомірними залишити без розгляду з підстав несплати позивачем ОСОБА_1 судового збору за заявлену ним позовну вимогу.

Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі.

Відповідачі - інспектор управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гогун Р.В. та поліцейський (інспектора) роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Шевченко В.Г. в судове засідання не з`явились, останній просив розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, в задоволенні позовних вимог відмовити.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи у порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 вересня 2019 року о 01:58:04 інспектором, лейтенантом поліції, роти 4 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Гогуном Р.В. за місцем вчинення адміністративного правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1491786, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, роз`яснено положення ч.2 ст.308 КУпАП та вручено копію вказаної постанови (а.с.5).

Згідно з вказаною постановою 06 вересня 2019 року о 01:46:54 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, вантажним сідловим тягачем DAF CF 85.380, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричіпом ППЦ цистерна, д.н.з. НОМЕР_2 ,по вул. Маяковській, 31 в м. Дніпро, перевозив небезпечний вантаж, не маючи при цьому діючого допуску на причіп для перевезення небезпечних вантажів, чим порушив п.22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.132-1 КУпАП.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №668999, винесеної 07 вересня 2019 року о 14.00 год. на а/д Київ-Харків-Довжанський 208 км поліцейським роти №3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП капралом поліції Шевченком В.Г., 07 вересня 2019 року о 13.30 год. ОСОБА_1 на а/д Київ-Харків-Довжанський 208 км керував транспортним засобом DAF CF 85.380, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом ППЦ 28, д.н.з. НОМЕР_2 , який призначений для перевезення небезпечних вантажів, а саме дизпалива, без свідоцтва про допущення до перевезення небезпечних вантажівта не пройшовши обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.22.5 та п. 31.3 б ПДР України, та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.132-1 КУпАП та ч.3 ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим на підставі ч.2 ст.36 КУпАП до ОСОБА_1 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 222 КпАП України (в редакції станом на 06 та 07 вересня 2019 року) до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.121 та ст.132-1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Предметом оскарження у даній справі є постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, що передбачені ст. 132-1 КУпАП - порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Статтею 132-1 визначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень статей 19, 20, 24, 25 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» транспортні засоби, якими перевозяться небезпечні вантажі, повинні відповідати вимогам державних стандартів, безпеки, охорони праці та екології, а також у встановлених законодавством випадках мати відповідне маркування і свідоцтво про допущення до перевезення небезпечних вантажів.Перевезення небезпечних вантажів допускається за наявності відповідно оформлених перевізних документів, перелік і порядок подання яких визначається нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність транспорту.Спори, що виникають у сфері перевезення небезпечних вантажів, вирішуються відповідно до чинного законодавства.За порушення законодавства про перевезення небезпечних вантажів юридичні та фізичні особи несуть відповідальність згідно з законом.

Порядок та правила перевезення небезпечних вантажів, передбачено пунктом 22 Правил дорожнього руху України, Правилами дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України 04 серпня 2018 року №656, Порядком видачі та оформлення свідоцтв про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів.

Згідно з п. 1.3, 1.9 ПДР Україниучасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 22.5 ПДР України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, пунктом 22.5 ПДР України регламентовані норми щодо здійснення за спеціальними правилами не лише руху транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує відповідні величини та параментри, а й дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Отже, доводи позивача про те, що пунктом 22.5 ПДР передбачено вимоги до габаритних параметрів транспортного засобу, а тому відсутність свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів ніяким чином не свідчить невідповідність транспортного засобу встановленим ПДР нормам по габаритам транспортного засобу, є безпідставні.

Пунктом 9 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 04 серпня 2018 року №656, визначено перелік документів, крім перелічених у ПДР, які мають бути при перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці, серед яких, зокрема, у випадках передбачених ДОПНВ (дорожнє перевезення небезпечних вантажів) на транспортній одиниці мають бути додатково: свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів на кожну транспортну одиницю або транспортний засіб, що входить до її складу.

Відповідно до Розділу II Порядку видачі та оформлення свідоцтв про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, затвердженого МВС України 04 серпня 2018 року №656, відповідність конструкції спеціалізованих транспортних засобів для перевезення небезпечних вантажів вимогам ДОПНВ підтверджується шляхом видачі свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів (далі Свідоцтво), зразок якого наведено в додатку 2 до Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, або шляхом продовження його строку дії до підрозділу 9.1.2.3 ДОПНВ. Свідоцтво видається (продовжується) на всі транспортні засоби, які успішно пройшли обов`язків технічний контроль, придатні до перевезення небезпечних вантажів та відповідають вимогам частини 9 ДОПНВ, які застосовуються до відповідного типу транспортних засобів з урахуванням перехідних положень, визначених у главі 1.6 та підрозділі 9.2.1.1 ДОПНВ.

До позовної заяви ОСОБА_1 додано свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів серії НОМЕР_3 , видане 31 травня 2019 року РСЦ 8040 ОСОБА_3 на транспортний засіб марки DAF, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі строком дії до 24 листопада 2019 року, та товарно-транспортну накладну від на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р5122 від 05 вересня 2019 року, а саме на перевезення дизельного палива марки ЖП-Л-Євро5-ВО, номер резервуара, з об`ємом 28030 м3, автомобілем д.н.з. НОМЕР_5 з причіпом д.н.з. НОМЕР_2 з м. Кременчуга до м. Бердянськ (а.с.7, 11).

Доказів про наявність діючого допуску на транспортний засіб - напівричіп ППЦ цистерна, д.н.з. НОМЕР_2 для перевезення небезпечних вантажів позивачем не надано.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Твердження відповідача, поліцейського (інспектора) роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Шевченка В.Г., про неможливість надати суду відеозапис вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку його зберігання, суд визнає такими, що узгоджуються із п.8 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395 ( із змінами та доповненнями), згідно з яким за наявності технічної можливості матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото- і кінозйомки, відеозапису, зберігаються в підрозділі поліції в електронному вигляді протягом одного місяця з дати фіксації порушення, а у випадку наявності інформації про оскарження - протягом строку оскарження та розгляду справи, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, а саме постанови про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, 07 вересня 2019 року, відповідач ОСОБА_4 дізнався про наявність позовної заяви про оскарження його дій 17 жовтня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.34), а тому на час отримання інформації про наявність вказаної позовної заяви, строк зберігання матеріалів про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою відеозапису закінчився.

Відповідно до положень статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Твердження позивача про притягнення його двічі до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення не заслуговують на увагу з огляду на те, що після виявлення інспектором патрульної поліції 06 вересня 2019 року порушень ОСОБА_1 правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, а саме відсутність діючого допуску на причіп для перевезення небезпечних вантажів, та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП, останній не вжив заходів щодо усунення виявлених порушень, а продовжив керувати транспортним засобом без відповідних дозвільних документів, та 07 вересня 2019 року, тобто в інший час в іншому місці його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення, а не за одне й те саме правопорушення.

Правопорушення, за яке ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності 06 вересня 2019 року, припинилося після виявлення його інспектором патрульної поліції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 9, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гогуна Руслана Володимировича, поліцейського (інспектора) роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Шевченка Валерія Григоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про визнання дій відповідачів неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1491786 від 06 вересня 2019 року та серії ДП18 №668999 від 07 вересня 2019 року та закриття провадження у справі - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено копію рішення після його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Відповідачі:

Інспектора управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Гогун Руслан Володимирович, місцезнаходження: вул. Троїцька, 20-А, м. Дніпро, індекс 49101.

Поліцейський (інспектор) роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Шевченко Валерій Григорович, місцезнаходження: вул. Кременчуцька, 2-В с. Розсошенці Полтавський район Полтавська область, індекс 38751.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3 м. Київ, індекс 03048.

Суддя Н.В. Волошина