Справа № 464/1627/19
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №464/1627/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року

08 год. 57 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Лепеха А.М., представника позивача Райхель Р.П., представниці відповідача Сапіга А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Львівської дирекції до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Львівської дирекції звернулося до Сихівського районного суду м. Львова з позовною заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про визнання протиправною та скасування постанови № 006-вих-671/16 від 06.02.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Також позивач просив поновити позивачу визначений законом строк для оскарження постанови.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що до нього застосовано санкції за порушення, яке товариство не вчиняло. Зокрема вважає, що посадовими особами Інспекції ДАБК у м. Львові, безпідставно протрактовано пусконалагоджувальні роботи, як початок експлуатації не зданого в експлуатацію об`єкта. Вважає, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята без врахування усіх обставин, відтак звернувся до суду із цим позовом про її скасування.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 0.03.2019 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14.05.2019 адміністративну справу передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Вказана справа надійшла на адресу суду 04.06.2019 за вх. № 19465 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано для розгляду судді Качур Р.П.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 прийнято до провадження справу № 464/1627/19 за позовом Акціонерного товариства Укрпошта в особі Львівської дирекції до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про скасування постанови за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.10.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

27.06.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, що зареєстрований під вхідним № 22542 і в якому він позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Зазначив, що пусконалагоджувальні роботи повинні бути передбачені проектною документацією і здійснюватися до моменту подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що не було дотримано позивачем.

10.09.2019 за вхідним № 32389 від позивача надійшла заява про доповнення підстав позову, у якій позивач наголошує на незаконності оскаржуваної постанови. В якості підстав вказує, що постанова винесена за результатами позапланової перевірки, проте законних підстав для її проведення не було. Також перевірка проведена всупереч встановленому порядку, без участі уповноваженого представника суб`єкта контролю. Оскільки сама перевірка є незаконною, вона не може породжувати правових наслідків, зокрема і винесення постанови, що оскаржується. Також вказує, що Львівська дирекція не є належним суб`єктом правопорушення в даному випадку.

В підготовчому засіданні 26.09.2019 відповідачем подано відзив на заяву про доповнення підстав позову, в якому відповідач щодо наявності підстав проведення перевірки вказав, що підставою для її здійснення була перевірка достовірності даних в поданій декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 11.01.2017. Також перевірка проводилася в присутності уповноваженого представника начальника технічного відділу Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» Новосада В.П., на підтвердження повноважень якого перевіряючим було надано довіреність. Щодо тверджень, що Львівська дирекція не є належним суб`єктом правопорушення, вказує, що в декларації про готовність об`єкта до експлуатації замовником вказано саме Львівську дирекцію УДППЗ «Укрпошта».

30.09.2019 за вх. № 3127ел від позивача надійшли пояснення у зв`язку із відзивом на заяву про доповнення підстав позову, в яких він акцентував увагу суду, що Львівська дирекція не є належним суб`єктом правопорушення, а оскільки довіреність начальнику технічного відділу Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» Новосаду В.П. видана також Львівською дирекцією, він не є уповноваженим представником суб`єкта контролю.

15.10.2019 за вх. № 37125 на адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення (у зв`язку із поясненнями на відзив на заяву про доповнення підстав позову), в яких, з покликанням на норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вказує, що інспекцією дотримано всі вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, заяві про доповнення підстав позову та поясненні у зв`язку із відзивом на заяву про доповнення підстав позову. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представниця відповідача проти позову заперечила повністю з підстав, що викладені відзиві на позовну заяву від, додаткових поясненнях та додаткових поясненнях (у зв`язку із поясненнями на відзив на заяву про доповнення підстав позову). Просила у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з`ясував обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив письмові докази, якими такі обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини справи.

У зв`язку із закінченням робіт по реконструкції системи автономного теплопостачання за робочим проектом «Реконструкція з розширенням Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» будівлі на Словацького, 1 у м. Львові за рахунок прибудови котельні на комбінованому паливі» Львівська дирекція УДППЗ «Укрпошта» 11.01.2017 подала до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Декларацію про готовність об`єкту до експлуатації.

16.01.2017 на території об`єкту реконструкції Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» розпочалися пусконалагоджувальні роботи для проведення комплексного випробування газового обладнання котельні, влаштованої в ході реконструкції.

23.01.2017 посадовими особами Інспекції ДАБК у м. Львові, у присутності представника замовника начальника технічного відділу Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» Новосада В.П., проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва реконструкція з розширенням Українським державним підприємством поштового зв`язку Укрпошта будівлі на вул.Словацького,1 у м. Львові за рахунок прибудови котельні на комбінованому паливі.

За результатами здійснення відповідних заходів контролю посадовими особами Інспекції складено акт перевірки від 23.01.2017, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.01.2017, припис про заборону експлуатації закінченого будівництвом об`єкта, не прийнятого в експлуатацію, від 23.01.2017.

Під час проведення документальної перевірки, яка відбулась 17.01.2017 з виїздом на місце, встановлено, що на об`єкті будівництва завершено будівельні роботи по реконструкції з розширенням УДППЗ «Укрпошта» будівлі на вул.Словацького,1 у м.Львові за рахунок прибудови котельні на комбінованому паливі. Окрім того, встановлено здійснення експлуатації об`єкта без зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що підтверджено проведеною фотофіксацією. У зв`язку із цим, позивач дійшов висновку про порушення Львівською дирекцією УДППЗ Укрпошта вимог містобудівного законодавства, а саме ч.8 ст.39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461.

06.02.2017 начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові щодо Львівської дирекції УДППЗ Укрпошта винесено постанову по накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №006-вих-671/16 у зв`язку з порушенням абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 144000 грн.

Вважаючи постанову протиправною та незаконною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі-Закон №3038-VI), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553), Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04. 2007 № 877-V (далі-Закон № 877-V), Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно з частиною 1 статті 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 41 Закону № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів.

Пунктом 1 Порядку №533 визначено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо суб`єктів містобудування (юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) на об`єктах будівництва органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, пункту 3 статті 22 «Прикінцеві положення» Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до статті 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема, за принципами: гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону.

Частина 3 статті 6 Закону № 877-V передбачає, що суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно з частиною 11 статті 4 Закону № 877-V плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Відповідно до пункту 5 Порядку №533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно з абзацом 1 пункту 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно до пункту 12 Порядку №553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані:

у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством;

дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами;

ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством;

за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю;

надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

Відповідно до пунктів 16 та 17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі припис).

Згідно з пунктом 1 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244 (далі - Порядок №244), цей Порядок визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно з пунктами 5-7 Порядку №244 накладення на суб`єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не звільняє від відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення, посадових осіб такого суб`єкта, до службових обов`язків яких належить забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Штраф за правопорушення може бути накладено на суб`єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Днем виявлення правопорушення є день складення акта перевірки відповідного суб`єкта містобудування.

Притягнення суб`єктів містобудування до відповідальності не звільняє їх від відшкодування заподіяної внаслідок правопорушення шкоди.

Відповідно до пп. 5, п. 1, Розділу Е.З, додатку Е, ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», Склад проекту (затверджуваної частини РГ1) на будівництво об`єктів виробничого призначення та лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, Технологічна частина, повинна містити: склад та обґрунтування обладнання, яке застосовується (у тому числі імпортного), пусконалагоджувальні роботи, кількість робочих місць та їх оснащеність.

Відповідно до абз. 5 п. 9 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 на об`єкті повинні бути виконані всі передбачені проектною документацією згідно з будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, а також змонтоване і випробуване обладнання з дотриманням таких особливостей: на об`єкті виробничого призначення, на якому встановлено технологічне обладнання, повинні бути проведені пусконалагоджувальні роботи згідно з технологічним регламентом, передбаченим проектом будівництва, створено безпечні умови для роботи виробничого персоналу та перебування людей відповідно до вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, пожежної та техногенної безпеки, екологічних і санітарних норм.

З аналізу наведених норм ДБН вбачається, що пусконалагоджувальні роботи повинні бути передбачені проектною документацією. Згідно Робочого Проекту вищевказаного об`єкта будівництва, ним не було передбачено проведення пусконалагоджувальних робіт.

Окрім того, такі пусконалагоджувальні роботи повинні здійснювати до моменту подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Оскільки наказ про проведення таких робіт виданий позивачем 13.01.2017, самі роботи проводилися 16.01.2017, хоча декларацію про готовність позивач подав ще 11.01.2017, що підтверджує то факт що позивач здійснював експлуатацію об`єкта будівництва, не прийнятого в експлуатацію.

Щодо твердження позивача про відсутність у документах, складених інспекцією, чіткого посилання на відповідні документи, що підтверджують ознаки експлуатації відповідного об`єкта (щодо постачання необхідних для його функціонування ресурсів води, газу, тепла, електроенергії, документи щодо підтверджують надання відповідних послуг тощо), суд зазначає таке.

Відповідно до абз.1 п.13 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

У випадку, що розглядається, Львівська дирекція УДППЗ Укрпошта, як замовник будівництва, лише подала декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. Втім, станом на момент проведення перевірки (щодо дотримання Львівською дирекцією УДППЗ Укрпошта вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яка відбулась 23.01.2017 року), така ще не була зареєстрована позивачем.

Щодо твердження позивача, що додатково було надано фотокопії об`єкта невизначеного характеру з датою фотографування 17.01.2017 і це не відповідає даті фіксування порушень, вказаних в процесуальних документах, суд вважає, що такий аргумент не знайшов свого підтвердження, оскільки в акті перевірки від 23.01.2017 зазначено: під час перевірки, з виїздом на місце 17.01.2017 року. В той же час, згідно матеріалів фотофіксації, здійсненої під час проведення перевірки, такі здійснені 17.01.2017, що повністю відповідає інформації, яка міститься в акті перевірки від 23.01.2017.

Більше того, відповідно до п.19 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244, доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб`єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби на підставі пояснень суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

А згідно ч.1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відтак, на переконання суду, долучені до акта фотографії, які фіксують факт експлуатації об`єкта будівництва, є належними доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. До того ж, суд звертає увагу, що як протокол від 23.01.2017 року, так і акт перевірки від 23.01.2017 року, підписані представником суб`єкта містобудування без зауважень.

Щодо посилань на порушення відповідачем наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 15.05.2012 року №240 Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю в частині порушення форми бланку виданого припису про заборону експлуатації закінченого будівництвом об`єкта, не прийнятого в експлуатацію, від 23.01.2017 року.

Вказане, на думку суду, є безпідставним та необґрунтованим, оскільки містить лише посилання на факт допущення позивачем порушення, без вказівки на конкретну правову норму. Таким чином, замість конкретизації протиправних дій відповідача, позивач обмежився лише загальною констатацією факту вчинення порушенням вимог містобудівного законодавства.

Поряд з тим, в силу вимог п.9 ч.3 ст.41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Тобто, в даному випадку, припис про заборону експлуатації закінченого будівництвом об`єкта, не прийнятого в експлуатацію, від 23.01.2017 і є тим вмотивованим письмовим рішенням, яке спрямоване на припинення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Щодо відсутності протоколу про адміністративне правопорушення відносно Львівської дирекції УДППЗ Укрпошта.

Згідно п.5 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, на який посилається відповідач, накладення на суб`єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не звільняє від відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення, посадових осіб такого суб`єкта, до службових обов`язків яких належить забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що така не містить імперативного правила щодо складення протоколу на посадову особу такого суб`єкта містобудування.

А тому незрозумілим видається той факт, яким чином відсутність (не складання) протоколу про адміністративне правопорушення щодо суб`єкта містобудування Львівська дирекція УДППЗ Укрпошта вплине на результати перевірки об`єкта будівництва та винесених за її результатами рішень. Адже за встановлене та виявлене правопорушення позивача у встановленому законодавством порядку притягнуто до відповідальності та вжито можливих заходів щодо припинення правопорушення.

Щодо невжиття відповідачем відповідних заходів державного архітектурно-будівельного контролю (в тому числі невидання рішення про зупинення будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт), такі твердження суд вважає недоречними.

11.01.2017 Львівською дирекцією УДППЗ Укрпошта було подано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №2-413/АП-0006, в якій вказано, що на об`єкті завершені усі будівельні роботи. Перевіркою встановлено, що за адресою: вул.Словацького,1 у м.Львові на об`єкті завершено будівельні роботи по реконструкції з розширенням Українським державним підприємством поштового зв`язку Укрпошта будівлі на вул.Словацького,1 у м.Львові за рахунок прибудови котельні на комбінованому паливі. Водночас, слід відзначити, що згідно з положеннями ч.1 ст.41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил саме під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Окрім того, незрозуміло як зазначена підстава для скасування прийнятих позивачем рішень (припису і постанови) обґрунтовує незаконність таких, адже вона жодним чином не впливає на правильність прийняття рішення про заборону експлуатації та накладення штрафу на суб`єкта містобудування за факт експлуатації об`єкта без зареєстрованої декларації про готовність.

Щодо відсутності в акті перевірки від 23.01.2017, протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.01.2017 повністю інформації, що слугувала підставою для віднесення об`єкта будівництва до ІIІ категорії складності та не зазначення на підставі яких документів чи якого розрахунку об`єкт будівництва віднесено до ІІI категорії складності, суд зазначає таке.

Згідно з абз.1 п.4.1 ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва, категорію складності об`єкта будівництва зазначають у завданні на проектування, використовують для визначення стадійності проектування та розраховують під час розроблення проектної документації. Розрахунок наводять у пояснювальній записці проектної документації на будівництво. У разі, якщо розрахована категорія складності не співпадає із зазначеною у завданні на проектування, до завдання вносять відповідні зміни.

Відповідно до ч.3 ст.32 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, віднесення об`єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

З вищенаведеного вбачається, що розрахунок категорії складності як складова частина проекту об`єкта будівництва, повинен бути складений проектантом.

Відповідач посилається на п.7 Порядку віднесення об`єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 27.04.2011 року №557 (чинного на момент винесення спірних рішень), згідно якого під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об`єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) та на об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, категорія складності таких об`єктів визначається органами державного архітектурно-будівельного контролю, зазначеними у статті 6 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, та/або експертною організацією чи експертом, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Однак, відповідно до п.1 цього Порядку, він визначає механізм віднесення об`єктів будівництва різного функціонального призначення до IV і V категорій складності, а об`єкт, що перевірявся, віднесено до ІII категорії складності.

Крім цього, даним Порядком не передбачено права визначення категорії складності об`єкта будівництва посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю шляхом складення будь-якого документа.

Відтак, відсутність наведення розрахунків в акті перевірки не може бути підставою для скасування рішення відповідача. При цьому, суд звертає увагу, що позивач не ставить під сумнів правильність визначення категорії складності об`єкта будівництва.

Між тим, згідно пп.2 п.3 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року №698, серед основних завдань нагляду визначено скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об`єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів.

Відповідно до пп.1 п.4 цього Порядку, з метою здійснення нагляду головні інспектори будівельного нагляду перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду.

Таким чином, невідомо в чому саме з позиції позивача полягає порушення вимог містобудівного законодавства об`єктом нагляду Інспекцією ДАБК у м.Львові чи у відсутності розрахунку (який і так нічим не передбачений для позивача), чи в неправильності визначення категорії складності об`єкта будівництва.

Стосовно відсутності в протоколі від 23.01.2017 інформації, що слугувала підставою для віднесення об`єкта будівництва до ІІI категорії складності, суд враховує, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 року №240 затверджено форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, в т.ч. і форму протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (згідно з додатком 7) та форму постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (згідно з додатком 8).

Форма протоколу містить графу виявлено порушення (суть правопорушень із зазначенням абзаців, пунктів, частин, статей, розділів, глав нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил, проектних рішень тощо, які порушено).

Форма постанови містить графу суть правопорушення, а також чим порушив (зазначаються абзаци, пункти, частини, статті, розділи, глави нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил, проектних рішень тощо, вимоги яких порушено).

Водночас, як видно з його змісту, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.01.2017 містить усю необхідну інформацію щодо суті правопорушення, вчиненого Львівською дирекцією УДППЗ Укрпошта. У ньому зазначено, що відповідальність за виявлене правопорушення передбачена абз.4 п.6 ч.2 ст.2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Таким чином, кваліфікація правопорушення відповідає категорії складності, зазначеній в акті перевірки.

Більше цього, у експертному звіті від 30.11.2015 №14-4372-15 щодо розгляду проектної документації в частині міцності надійності та довговічності об`єкта будівництва та кошторисної вартості за робочим проектом Реконструкція з розширенням Українським підприємством поштового зв`язку Укрпошта будівлі на вул.Словацького,1 у м.Львові за рахунок прибудови котельні на комбінованому паливі. Коригування, вказано, що категорія складності об`єкта будівництва III.

Відповідно до п.23 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №698 від 19.08.2015, за результатами планової або позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду, який проводив перевірку, складає акт перевірки за формою згідно з додатком 4.

Як зазначено в п.15 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інші матеріали подаються посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, уповноваженій розглядати справу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, з метою вирішення питання притягнення до відповідальності та накладення штрафу протягом трьох днів після його складення.

Отже, розгляд постанови про накладення штрафу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбувається на підставі протоколу про відповідне правопорушення та з урахуванням акта перевірки.

Акт перевірки це службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, контроль за дотриманням якого покладено на Інспекцію ДАБК у м.Львові. На підставі цього акта приймається відповідне рішення контролюючого органу.

З огляду на вказане, слідує висновок, що матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності містять інформацію про категорію складності об`єкта будівництва, а документи, що слугували підставою для винесення постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, містять усі необхідні дані, передбачені чинним законодавством.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в рішеннях відповідача ознак порушення п.7 Порядку віднесення об`єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 27.04.2011 року №557 (чинного на момент винесення спірних рішень).

Також, суд вважає безпідставними посилання позивача на порушення відповідачем загальноприйнятих Європейських правових норм, оскільки незрозумілим є що саме має на увазі відповідач під поняттям загальноприйняті Європейські правові норми та де такі норми містяться. До того ж, суд звертає увагу, що згідно з ч.1 ст.1 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Про загальноприйняті Європейські правові норми у наведеній нормі не згадується.

Щодо твердження позивача, наведеного ним у доповненні підстав позову, про те, відповідач діяв у порушення Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 698 від 19.08.2015, суд зазначає таке.

Відповідно до Положення про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові та її структури, затвердженого Рішенням Львівської міської ради № 1027, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові є виконавчим органом Львівської міської ради, який діє на правах самостійного управління. Інспекція є юридичною особою.

Відповідно до пункту 4.1 Положення № 1027 до компетенції Інспекції належать такі повноваження, зокрема: реалізація політики, визначеної Львівським міським головою, міською радою та її виконавчим комітетом відповідно до компетенції, та реалізація прийнятих ними рішень; здійснення у частині наданої компетенції делегованих органам місцевого самоврядування та їх виконавчим органам повноважень; здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства України у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах відповідних населених пунктів.

Відтак Інспекція не є територіальним органом Державної архітектурно- будівельної інспекції України та не здійснює державний архітектурно-будівельний нагляд та відповідно не керується зазначеним позивачем Порядку.

Також, відповідно до п. 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Тобто, підставою для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю за адресою: м. Львів, вул. Словацького, 1 була саме перевірка достовірності даних в поданій декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 11.01.2017, як вказано в направлені для проведення позапланової перевірки.

Стосовно тверджень представника позивача, про те, що Львівська дирекція УДППЗ «Укрпошта» за своїм юридичним статусом не є юридичною особою, а відтак не могла бути суб`єктом правопорушення, і не могла нести за це відповідальність відповідно Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», оскільки діє від імені юридичної особи, суд зазначає таке.

Як вбачається з декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 1 1.01.2017, поданої позивачем в Інспекцію в розділі інформація про замовника зазначено, що ним є Львівська дирекція Українського державного підприємств поштового зв`язку «Укрпошта», .

Відповідно до абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність з правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності) несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, експлуатація або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації чи акті готовності об`єкта до експлуатації.

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що диспозиція вказаної статті передбачається відповідальність за експлуатацію не прийнятого в експлуатацію об`єкта будівництва лише замовника вказаного будівництва.

В даному випадку замовником об`єкта будівництва є Львівська дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (згідно з декларацією про початок виконання будівельних робіт та поданого примірника декларації про готовність об`єкта до експлуатації), яка є відокремленим підрозділом юридичної особи УДППЗ «Укрпошта» та яка веде окремий баланс, має рахунки в банках в національній та іноземній валютах, печатку зі своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом.

Таким чином, Інспекцією правомірно класифіковано правопорушення, яке здійснено замовником будівництва та який є відокремленим підрозділом юридичної особи.

Зважаючи на викладене, безпідставним є твердження позивача про те, що позапланова перевірка проведена без участі уповноваженого представника суб`єкта містобудування. Таке спростовується тим, що, як вбачається з акта перевірки, під час проведення позапланової перевірки був присутній начальник технічного відділу Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» Новосад Віталій Петрович. Посадовим особам Інспекції була надана довіреність, якою УДППЗ «Укрпошта» Львівська дирекція, в особі в.о. директора Львівської дирекції Ростова Миколи Васильовича уповноважує начальника технічного відділу Львівської дирекції УДППЗ і «Укрпошта» Новосада Віталія Петровича від імені УДППЗ «Укрпошта» в особі Львівської дирекції представляти в порядку, передбаченому законодавством України інтереси дирекції, зокрема в органах місцевого самоврядування.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що невиконання приписів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові було протиправним.

Згідно із частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувану позивачем постанову відповідача від № 006-вих-671/16 від 06.02.2017, суд приходить до висновку, що така відповідає наведеним критеріям та прийнята з урахування вимог чинного законодавства.

Таким чином, на думку суду, доводи позивача висновків відповідача не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваної постанови, відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до норм статті 139 КАС України судові витрати у справі розподілу не підлягають та покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Львівської дирекції до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про скасування постанови відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 02.12.2019.

Суддя Р.П. Качур