Справа № 826/12108/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бессол" про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бессол" до Кабінету Міністрів України, треті особи - Міністерство фінансів України, Державна фіскальна служба України, Державна податкова служба Україна, про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бессол» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Київській області, Кабінету Міністрів України, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просило визнати протиправними та такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили, положення нормативно-правового акту визначені пунктами п. 10, п. 20, п. 21, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 117 від 21 лютого 2018 р. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» та одночасно застосування одного із встановлених законом способів захисту порушеного права Позивача, а саме: визнання нечинними положень нормативно-правового акту визначені пунктами п.10, п.20, п.21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 117 від 21 лютого 2018 p. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправними та нечинними п. 10, п. 20, п. 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21 лютого 2018 р. "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Кабінет Міністрів України, Міністерство фінансів України, Державна фіскальна служба України та Товариство з обмеженою відповідальністю "Орлан Сейл" подали апеляційні скарги.

Під час апеляційного провадження у справі № 826/12108/18 надійшла заява представника позивача про забезпечення позову.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що Державна податкова служба України на своєму сайті 01.11.2019 року опублікувала проект постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

На думку представника позивача, фактично Державною податковою службою України підготовлено проект постанови, у якому є спроба усунути нормативні, протиправні прогалини допущені у п. 10, п.20,21 оскаржуваної постанови № 117, що є фактичним визнанням позовних вимог, але свідчить про навмисні дії уникнути відповідальності за протиправність дій та якомога довше утримати діючу протиправну процедуру зупинення реєстрації податкових накладних визначену постановою 117. У зв`язку з чим представниками Державної податкової служби України та Державної фіскальної службі України вживаються протиправні заходи процесуального зловживання при розгляді справи №826/12108/18, неодноразові, необгрунтовані відводи складу колегії, необгрунтовані клопотання про залучення інших осіб, тощо.

Водночас на засіданні Уряду 11 січня 2018 року (інформація розміщена на сайті Кабінету Міністрів України) було затверджено план організації підготовки проектів актів, необхідних для забезпечення реалізації Закону України від 7 грудня 2017 р. № 2245 „Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" (7. Про плани організації виконання законів України та указів Президента України, п.п. 13.).

Дорученням Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 № 404/2/1-18 щодо Плану організації підготовки проектів актів, необхідних для забезпечення реалізації Закону України від 07.12.2017 року № 2245-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» Міністерству фінансів України було доручено виконати необхідні дії з підготовки проектів нормативних актів.

Отже, саме на виконання Закону України від 7 грудня 2017 р. № 2245 Міністерством фінансів України було розроблено оскаржувану постанову № 117.

З метою уникнення відповідальності за створення протиправного нормативного акту - постанови 117, третіми особами у справі: Державною фіскальною службою, Державною податковою службою, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів (третя особа у справі), вжито заходів щодо протиправного скасування предмету позову шляхом розробки проекту нової постанови Кабінету Міністрів України.

По відношенню до позивача було застосовано нормативно-правовий акт постанову Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 р. № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», який є протиправним та суперечить правовим актам вищої юридичної сили.

Скасування предмету позову унеможливіть встановлення судом апеляційної інстанції обставин визначених у статті 2 КАСУ.

Відтак, як вказує заявник, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача у справі та юридичних осіб - платників податку на додану вартість України від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, просить заборонити Міністерству фінансів України (код 00013480, 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) вносити на розгляд до Кабінету Міністрів України проект постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою визначено втрату чинності постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (Офіційний вісник України, 2018 р., № 23, ст. 773).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи представника позивача, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно частини третьої даної статті ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Положеннями частини першої статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В силу частини другої статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій, рішень суб`єкта владних повноважень, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Однак, станом на час розгляду вказаної заяви про забезпечення позову, представник позивача не надав доказів очевидної протиправності дій чи рішень суб`єкта владних повноважень та не доводить, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення апеляційного суду у разі задоволення позовних вимог.

Водночас, клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову заявник просить заборонити Міністерству фінансів України вчинити дії щодо іншого рішення, а саме проекту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», яке не є предметом оскарження в даній справі.

Однак, відповідно до п. 5 ч.3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований представником позивача спосіб є неможливим, позивачем не доведено існування обставин, визначених у ст.150 КАС України для забезпечення позову.

З огляду на зазначене, клопотання про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.150, 151, 154, 328, 329 КАС України, в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бессол" про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бессол" до Кабінету Міністрів України, треті особи - Міністерство фінансів України, Державна фіскальна служба України, Державна податкова служба Україна, про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

А.Г. Степанюк