Справа № 752/6523/19
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/993/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Гак Г.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Хмари Світлани Олегівни, третя особа: Департамент патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить:

-визнати протиправними дії відповідача при винесенні постанови серії НК № 565232 від 11 травня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП;

-скасувати постанову серії НК № 565232 від 11 травня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Посилається в позові на те, що постановою серії НК № 565232 від 11 травня 2019 року, винесеною відповідачем, його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 15.4 Правил дорожнього руху України у зв`язку з тим, що він, на думку відповідача, здійснив зупинку, стоянку транспортного засобу «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , суттєво перешкоджаючи іншим учасникам дорожнього руху.

Вважає дії відповідача протиправними, а постанову незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з наступним.

Так, 11 травня 2019 року він, вийшовши з підземного переходу біля Мінського ринку, зустрівся з членом родини та отримав ключі від автомобіля «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , після чого направився до паркінгу, де мав знаходитись вказаний автомобіль.

Побачивши, що автомобіль припаркований з порушенням ПДР, він мав намір усунути правопорушення, сів у авто, однак не встиг завести двигун, оскільки до нього підійшла відповідач.

Всупереч нормам чинного законодавства відповідач не представилася, відмовилася пред`явити службове посвідчення, не роз`яснила йому права, та не надала доказів вчинення ним правопорушення, розглянула справу, перебуваючи в службовому автомобілі без його присутності та без врахування його пояснень, чим порушила порядок розгляду справи.

У зв`язку з порушенням його прав, ним двічі викликався екіпаж патрульної поліції, проте відповідачем, всупереч нормам чинного законодавства, була винесена оспорювана постанова без достатніх на те правових підстав.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Ухвалою від 01 липня 2019 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст.ст. 162, 165 КАС України, відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву, а третій особі - для надання письмових пояснень.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали про відкриття провадження в справі була отримана відповідачем 16 липня 2019 року, а представник третьої особи - 18 липня 2019 року.

Скориставшись своїм правом, відповідач надала до суду відзив, в якому проти позову заперечувала.

Зазначала, що викладені в позовній заяві твердження позивача є хибними, а вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Так, під час патрулювання Оболонського району м. Києва, до інспекторів екіпажу Рубін-0513,11 травня 2019 року біля 15 год. 00 хв. за адресою: Оболонський проспект, 15, звернувся громадянин ОСОБА_2 , який вказав на суттєве порушення ПДР автомобілем «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме на зупинку у другому ряду, що унеможливлює рух транспортного потоку по цій смузі, вказавши при цьому на водія, який припаркував вказане авто.

За результатами вчиненого правопорушення нею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши докази та факт вчинення позивачем правопорушення, розглянув справу про адміністративне правопорушення, та виніс правомірно постанову за ч. 3 ст. 122 КУпАП, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Разом з тим, позивач, обґрунтовуючи свою позицію, не спростовує факт вчинення правопорушення, а тільки посилається на те, щоб уникнути адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, що усував правопорушення, зазначаючи що транспортний засіб було припарковано його родичем.

Однак, свідком події, який і звернувся до патрульної поліції про належне реагування на подібні ситуації, та притягнення правопорушника до відповідальності зазначено протилежне.

Крім того, позивач, подавши позов, не надав жодного доказу на його підтвердження.

Враховуючи, що підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснена нею у відповідності до ст. 278, ст. 279 КУпАП, вона в даному випадку була уповноважена розглядати вказану адміністративну справу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, нею було винесено постанову у присутності позивача, роз`яснено всі його права, згідно із ст. 268 КУпАП, якими скористався останній у вигляді пояснення, яке додається до матеріалів, та надано позивачу на ознайомлення та підписання, де він поставив свій підпис (про що є відповідна відмітка).

У зв`язку з викладеним, вважає свої дії правомірними, а постанову такою, що винесена з дотриманням норм чинного законодавства, тому в позові просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 11 травня 2019 року відповідачем винесено постанову серії НК № 565232 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з тим, що останній, на думку відповідача, здійснив зупинку, стоянку транспортного засобу «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , суттєво перешкоджаючи іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 15.4 ПДР України.

Диспозиція частини 3 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст. 251 КУпАП.

Обов`язок же доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року в справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Так, з оспорюваної позивачем постанови вбачається, що він у порушення п. 15.4 ПДР України здійснив стоянку/зупинку в другій смузі руху, чим створив суттєву перешкоду іншим учасникам дорожнього руху.

Згідно п. 15.4 ПДР України транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Звертаючись до суду, позивач зазначив, що автомобіль був припаркований його родичем з порушенням Правил дорожнього руху, а він на виконання вимог законодавства, забравши ключі у останнього, намагався усунути зазначене порушення.

Також, позивачем було зазначено, що протокол був складений з порушенням норм чинного законодавства без розгляду справи особою, яка склала постанову.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, частини першої, другої, третьої і п`ятої статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Конституційний Суд України у пункті 2.4 рішення від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП, зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

З викладеного випливає, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення правил дорожнього руху, зокрема ст. 122 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення.

Згідно частини першої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Порядок розгляду справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачений також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, відповідно до розділу ІV якої розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

З відеозапису, наданого позивачем при зверненні до суду, вбачається, що відповідачем всупереч нормам КУпАП, зокрема ст. 280 КУпАП, було винесено постанову без з`ясування всіх обставин справи.

Так, з запису видно, що відповідач, представившись та пред`явивши посвідчення, повернулася до патрульного автомобіля, розгляд справи нею здійснений не був.

З`ясування обставин справи був здійснений іншим працівником патрульної поліції без присутності відповідача, яка повернулася до автомобіля позивача з винесеною постановою.

Таким чином, відповідачем був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що, як наслідок, привело до неповного з`ясування обставин допущених порушень ПДР при їх наявності, та не надано оцінки обставинам, приведеним позивачем у позові, при дотриманні відповідачем порядку розгляду спраив.

Відповідач, надавши до суду відзив зазначених обставин не спростувала, доказів дотримання норм чинного законодавства при розгляді справи не надала.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідача, обставини, встановлені судом та не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 122 ч. 3, 222, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Хмари Світлани Олегівни.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 565232 від 11 травня 2019 року, винесену Інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Хмарою Світланою Олегівною за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Л.А.Шереметьєва