Справа № 240/12012/19
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

04 грудня 2019 року м. Житомир справа № 240/12012/19

категорія 109020100

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Станишівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

2 грудня 2019 року до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Станишівської сільської ради, у якому він просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 30 травня 2019 року №873 в частині залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 від 8 квітня 2019 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва в селі Зарічани Житомирського району Житомирської області (між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 площею 0,0100 га);

- зобов`язати Станишівську сільську раду Житомирського району Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 8 квітня 2019 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва в селі Зарічани Житомирського району Житомирської області (між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 площею 0,0100 га).

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони Станишівській сільській раді Житомирського району Житомирської області вчиняти будь-які дії та приймати рішення, спрямовані на зміну цільового призначення, вилучення або передачі третім особам у власність чи користування земельної ділянки в селі Зарічани Житомирського району Житомирської області між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 площею 0,0100 га. до ухвалення остаточного рішення у справі.

В обґрунтування заяви зазначає, що оскільки відповідач не має жодних документів та рішень, якими б було визначено статус земельної ділянки, як проїзд, то він може під час розгляду справи ухвалити власне рішення про зміну цільового призначення спірної ділянки з ''ріллі" на "проїзд" або "дорогу" з метою унеможливлення її передачі позивачу у власність, що зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову ОСОБА_1 .

Отже, на думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі.

Відповідно до частини 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяву про забезпечення позову суд вважає, що заяву позивача про забезпечення позову слід задовольнити частково з наступних підстав.

Частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Положеннями частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

На підставі зазначеного, суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Судом встановлено, що предметом розгляду у справі є правомірність рішення Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 30 травня 2019 року №873 в частині залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 від 8 квітня 2019 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва в селі Зарічани Житомирського району Житомирської області (між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 площею 0,0100 га).

Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області може до прийняття рішення у даній справі прийняти рішення про зміну цільового призначення спірної ділянки з "ріллі" на "проїзд" або "дорогу", що зробить неможливим або значно ускладнить отримання бажаної земельної ділянки позивачем.

Вказане свідчить про те, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся та свідчить про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову встановлених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України..

Щодо решти вимог заяви про забезпечення позову стосовно заборони Станишівській сільській раді Житомирського району Житомирської області приймати будь-які рішення, пов`язані із спірною земельною ділянкою, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки вжиття заходів забезпечення позову у такій спосіб не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та суперечить земельному законодавству, зокрема статтям 116, 123 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене, суд частково задовольняє заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову у справі №240/12012/19 шляхом заборони Станишівській сільській раді Житомирського району Житомирської області змінювати цільове призначення земельної ділянки в селі Зарічани Житомирського району Житомирської області між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 площею 0,0100 га до ухвалення судового рішення у справі №240/12012/19.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп.15.5 п.15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 04 грудня 2019 року.

Суддя Д.М. Гурін