Справа № 360/4342/19
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року справа №360/4342/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Арабей Т.Г., Казначеєва Е.Г.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

позивача ОСОБА_1 О. ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 360/4342/19 (головуючий І інстанції Н.М. Басова ) за позовом ОСОБА_3 до Сєвєродонецької міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Єдина аварійно диспетчерська служба м. Сєвєродонецька» про визнання незаконним та скасування рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати незаконним рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 1020 від 17.09.2019 «Про демонтаж тимчасової споруди, в якій здійснює підприємницьку діяльність П.О. Плітус за адресою вул. Курчатова район буд. 11 м. Сєвєродонецьк» та скасувати його.

Разом з позовною заявою до суду першої інстанції надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просила заборонити КП «Єдина аварійно диспетчерська служба м. Сєвєродонецька» та будь-яким іншим підприємствам різної форми власності проводити демонтаж торгівельного кіоску, що знаходиться за вказаною адресою.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначила, що 17 вересня 2019 року виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради було прийняте рішення про «Про демонтаж тимчасової споруди, в якій здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , розміщеної з порушенням Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244».

Демонтаж вказаної споруди доручено КП «Єдина аварійно-диспетчерська служба м. Сєвєродонецька.

Проте перешкодою для демонтажу кіоску є накладення арешту на корпуси торгівельних кіосків, які розташовані по пр. Гвардійському між будинками № 65 і № 63, по вул.Курчатова між будинками № 11 і № 15 м. Сєвєродонецька за ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 27.12.2012 року у справі №1227/8889/2012.

Крім цього, невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову як по цій справі, так і по цивільній справі №1227/8889/2012.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти рішення, яким забезпечити позов.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що забезпечення позову вимагає від суду без розгляду справи по суті ухвалити рішення у справі, оскільки заборона вчинення будь-яких дій щодо спірного майна, на період розгляду справи не є фактичним прийняттям рішення у справі.

За час слухання справи в суді, на виконання незаконного рішення відповідача, третя особа - КП «Єдина аварійно диспетчерська служба м. Сєвєродонецька», має реальну можливість здійснити незаконний демонтаж споруди, завдавши при цьому позивачу значної матеріальної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримала доводи апеляційної скарги, зазначила, що посадові особи виконкому Сєвєродонецької міської ради та КП «Єдина аварійно-диспетчерська служба м. Сєвєродонецька» неодноразово намагалися демонтувати торгівельний кіоск, хоча позивач їх інформувала про наявність арешту, накладеного на торгівельний кіоск в межах іншої цивільної справи. Також позивач зазначила, що зверталася до поліції щодо неправомірних дій цих посадових осіб та її заява зареєстрована в ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України»

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, зазначає наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним рішення виконкому Сєвєродонецької міської ради №1020 від 17.09.2019 року «Про демонтаж тимчасової споруди в якій здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилається на порушення відповідачем процедури прийняття рішення, відсутність повноважень на прийняття спірного рішення та його необґрунтованість (а.с.6-8)

Разом з позовом позивачем надана заява про забезпечення позову шляхом заборони КП «Єдина аварійно-диспетчерська служба м. Сєвєродонецька» та будь-яким іншим підприємствам різної форми власності проводити демонтаж торгівельного кіоску, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вул. Курчатова, між будинками №11 та №15. (а.с.39-43).

В обґрунтування посилається, що вжиття заходів забезпечення позову необхідно на час до ухвалення судового рішення за її позовом, так як подальший захист в разі демонтажу торгівельного кіоска, стане неможливим і для відновлення порушених прав позивача потрібно буде докласти значних зусиль.

В матеріалах справи наявна постанова про відкриття виконавчого провадження за ухвалою Сєвєродонецького міського суду №1227/8889/2012 від 27.12.2012 року про накладення арешту на корпуси торгівельних кіосків, зокрема, по вул. Курчатова, між будинками №11 та №15 м. Сєвєродонецька та передання цих кіосків на зберігання ОСОБА_3 (а.с.16)

Актом від 15.01.2013 року накладено арешт на вищезазначений кіоск, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 (а.с.17-20)

Талон-повідомлення Єдиного обліку №22216 підтверджує звернення позивача до правоохоронних органів з приводу дій посадових осіб Сєвєродонецької міської ради щодо демонтажу торгівельного кіоску.

Суд першої інстанції, відмовляючи в застосуванні заходів забезпечення позову, як просила позивач, виходив з того, що позивачем не надано доказів здійснення третьою особою спроб демонтувати кіоск та що до розгляду даної справи по суті неможливо зробити висновок про очевидну протиправність рішення виконкому, яке оскаржує позивач..

Оцінка суду.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та приєднаними до неї документами, суд при вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення адміністративного позову виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз вказаних норм свідчить, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть ускладнити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Умовами для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема є:

-невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

-наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;

-наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

За приписами ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За змістом приписів частин 4, 5, 6 ст. 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З огляду на те, що позивачем оскаржується рішення виконкому акт індивідуальної дії, в якому визначено КП «Єдина аварійно-диспетчерська служба м. Сєвєродонецька» демонтувати торгівельний кіоск; на теперішній час торгівельний кіоск по вул. Курчатова, між будинками №11 та №15 м. Сєвєродонецька, перебуває під арештом в рамках виконавчого провадження за судовою справою №1227/8889/2012 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння; спірний кіоск знаходиться на відповідальному зберігання позивача; посадовими особами відповідача вчинялися дії щодо демонтажу торгівельного кіоску на виконання рішення виконкому Сєвєродонецької міської ради №1020 від 17.09.2019 року, суд приходить до висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

За приписами ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом заборони КП «Єдина аварійно-диспетчерська служба м. Сєвєродонецька» та будь-яким іншим підприємствам різної форми власності проводити демонтаж торгівельного кіоску, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , між будинками №11 та №15 до набрання законної сили рішенням по цій справі.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 360/4342/19 задовольнити.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 360/4342/19 скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі №360/4342/19 задовольнити.

Заборонити Комунальному підприємству «Єдина аварійно диспетчерська служба м. Сєвєродонецька» та будь-яким іншим підприємствам різної форми власності проводити демонтаж торгівельного кіоску, в якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 між будинками № АДРЕСА_1 та №15, до набрання законної сили рішенням у справі №360/4342/19 за позовом ОСОБА_3 до Сєвєродонецької міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Єдина аварійно диспетчерська служба м. Сєвєродонецька» про визнання незаконним та скасування рішення.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 03 грудня 2019 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 грудня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Арабей

Е.Г. Казначеєв