Справа № 640/16201/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 листопада 2019 року № 640/16201/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представників сторін: від позивача - Пендрак Ю.С., від відповідача - Кокиза Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУНОМЕР_2 )
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (вул.Шолуденко, 33/19,Київ,04655, )
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд :

«Визнати незаконним та скасувати Наказ Головного управління ДФС у місті Києві № 6644 від 20.05.2019 року.

Визнати дії Головного управління ДФС у місті Києві під час проведення позапланової невиїздної документальної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 - протиправними.

Визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 09.08.2019 року № (на загальну суму 510,00 грн.);

- податкове повідомлення-рішення від 09.08.2019 року № (на загальну суму 510,00 грн.);

- податкове повідомлення-рішення від 09.08.2019 року № (на загальну суму 444 499,89 грн.).»

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем, на думку позивача, було протиправно призначено та проведено перевірку, оскільки позивачем не було отримано запитів про надання документів та повідомлень про її проведення.

Позивач наголошує, що дохід, отриманий фізичною особою від продажу житлового будинку, квартири оподатковується у порядку, передбаченому п.п. 171.1-171.2. ПК України за ставкою 5%.

Цей обов`язок, як зазначає позивач, виконаний у повному обсязі, а доводи відповідача про необхідність утримання з такого доходу податку на доходи фізичних осіб, як зазначає позивач, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки позивач не є підприємцем та здійснені ним операції з продажу майнових прав не містять ознак підприємницької діяльності, а отже позивач не є платником зазначених податків. Жодним діючим нормативно-правовим актом не встановлено заборони фізичній особі отримувати дохід в процесі реалізації її прав та законних інтересів, а також не поставлено таку можливість в залежність від наявності у фізичної особи правового статусу підприємця.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з підстав правомірності дій з призначення та проведення перевірки. Відносно суті висновків контролюючого органу, відповідач зазначає, що відповідно до інформації, наданої Департаментом ДАБІ, позивач є замовником будівництва багатоквартирних житлових будинків, з огляду на що вважає, що позивачем отримано дохід від реалізації об`єктів нерухомого майна за ознакою доходу. Контролюючий орган наполягає, що систематичний продаж фізичними особами нерухомого майна, у т.ч. власного, з метою одержання прибутку є підприємницькою діяльністю, та підтверджує, що діяльність фізичної особи - платника податків з будівництва та реалізації об`єктів нерухомого майна у багатоповерхових житлових будинках спрямована на досягнення економічних і соціальних результатів та здійснюється з метою одержання прибутку, а тому є підприємництвом, а суб`єкт підприємництва - підприємцем.

А відтак, відповідачі наполягають у відзиві на правильності базових підходів, на яких ґрунтуються висновки акту перевірки, відповідно до висновків якої відносно позивача застосовані правила оподаткування для фізичних осіб-підприємців за п. 164.1. ПК України, що також потягло прийняття похідних рішень про донарахування, у т.ч. штрафних санкцій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві на адресу - АДРЕСА_1, яка є адресою позивача, визначеною ним у позовній заяві, було направлено запит від 15.04.2019р. №51234/К/26-15-42-05-28, за змістом якого відповідачем було запропоновано позивачу надати документальні підтвердження та пояснення щодо набуття права власності на об`єкти нерухомості протягом 2016 - 2018 року.

Вказане поштове відправлення, було повернуто у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується копією конверту поштового відправлення.

Наказом відповідача від 20.05.2019р. № 6644, була призначена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р.

Зазначений наказ та повідомлення від 20.05.2019р. за № 62188/К/26-15-42-05-28 було надіслано 20.05.2019р. на адресу позивача з повідомленням про вручення № 260, та повернуто у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується копією конверту поштового відправлення.

Отже, в процесі розгляду справи відповідачем було спростовано твердження позивача про протиправність призначення та проведення перевірки, оскільки матеріалами справи підтверджується направлення позивачу запиту, наказу про проведення перевірки та наказу.

За результатами проведення перевірки, відповідачем складено акт від 21.06.2019 року № 1482/26-15-42-05/ НОМЕР_2 , яким встановлено, зокрема, порушення:

-п. п. «а» п. 176.1 п.176, п.44.1, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України, яке полягало у відсутності книги обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;

- п. 177.11 ст. 177, пп.49.18.5 п. 49.18 ст.49 ПКУ, яке полягало у відсутності декларації про майновий стан та доходи за 2016р., 2017р.та 2018р.;

- п. 177.2 ст. 177 ПКУ, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб за 2016 - 2018 роки в сумі 355 599,92 грн., у т.ч. за 2016 р. в сумі 219 841,31 грн., за 2017 р. в сумі 44498,61грн., за 2018 р. в сумі 91260грн.

На підставі вищезазначених висновків акту перевірки відповідачем 09.08.2019р. прийняті податкові повідомлення рішення :

- №, яким, за порушення приписів п. 177.11 ст. 177, пп.49.18.5 п. 49.18 ст.49 ПКУ до позивача застосовано штраф у сумі 510 грн.

- №, яким, за порушення п. 176.1 п.176, п.44.1, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України до позивача застосовано штраф у сумі 510 грн.

- №, яким позивачу, за порушення п. 177.2 ст. 177 ПКУ донараховано 355599,92 грн. податку з доходів фізичних осіб та застосовано штрафні ( фінансові) санкції в сумі 88899,98грн.

Прийняття зазначених рішень мотивовано наступними висновками акту перевірки.

Актом перевірки встановлено, що позивач є замовником будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі отриманої Декларації про початок будівельних робіт, яка зареєстрована Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції за № КС94.

Відповідно, до Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом ДАБІ у Київській області за № КС 187, що Позивач був замовником об`єкта будівництва, а саме: «Житловий будинок по АДРЕСА_4 , код об`єкта 1110.3, категорія складності - 2».

Актом перевірки встановлено, що протягом 2016 - 2018 років позивачем відчужено фізичним та юридичним особам об`єкти нерухомості на загальну суму 2735384грн. у вищезазначеному будинку.

Акт перевірки містить визначення, що згідно відомостей Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України, дохід від операцій з продажу нерухомого майна на користь фізичної особи платника податку ОСОБА_1 було відображено фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, приватним нотаріусом Фоліс Іриною Анатоліївною

Також актом перевірки було визначено, що загальна сума доходу ОСОБА_1 , яка була посвідчена Фоліс Іриною Анатоліївною, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу, Київська обл. за III, IV кварталах 2016 року, за 104 ознакою складає 1691087,00грн. у I, III кварталах 2017 року за 104 ознакою складає 342297,00грн. та у IV кварталі 2018року. за 104 ознакою складає 702000,00 грн.

На підставі викладеного актом перевірки сформульовано висновок про те, що в ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, згідно отриманих матеріалів, було встановлено, що громадянином ОСОБА_1 отримані доходи від систематичного відчуження об`єктів нерухомості на умовах договорів купівлі-продажу, а саме:

- 2016рік- 1 691 087,00 грн.;

- 2017рік- 342 297,00 грн.;

- 2018рік- 702 000,00 грн.

В Акті перевірки надалі зазначається, що вищезазначена інформація підтверджує, що діяльність позивача з будівництва багатоповерхових житлових будинків з метою подальшої реалізації об`єктів нерухомого майна спрямована на досягнення економічних і соціальних результатів та здійснюється з метою одержання доходу.

ГУ ДФС України у м.Києві в акті перевірки зазначає, що відповідно до пп.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Кодексу «господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Так, зазначається ГУ ДФС, що враховуючи наявну податкову інформацію, що підтверджує здійснення позивачем діяльності з будівництва та реалізації квартир у багатоповерхових житлових будинках, яка спрямована на досягнення економічних і соціальних результатів та здійснюється з метою одержання прибутку, а тому є підприємництвом, а суб`єкт підприємництва - підприємцем, даний дохід підлягає оподаткування згідно з п. 177.1 ПК України, як дохід фізичної особи - підприємця, отриманий протягом календарного року від провадження господарської діяльності та оподатковується за ставкою, визначеною пунктом 167.1 ПК України.

Суд, щодо даних тверджень, висловлює наступу правову позицію.

Сторонами не заперечується та обставина, що позивач став власником об`єкту нерухомого майна, та здійснював продаж квартир фізичним особам за нотаріально посвідченими договорами.

Відмінність підходів щодо оподаткування згаданих операцій з продажу квартир полягає у тому, що позивач вважає, що вказані операції, податковим агентом при оформленні яких виступає нотаріус, оподатковуються як дохід фізичної особи за правилами п/п. 172.2. ПК України та за ставкою 5%.

У той же час, відповідач, визнаючи, що позивач не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, вважає, що позивачем фактично здійснюється підприємницька діяльність та позивач фактично є підприємцем, хоча і без реєстрації, а відтак, на думку відповідача, дохід від продажу квартир підлягає оподаткування згідно з п. 177.1 ПК України, як дохід фізичної особи - підприємця, отриманий протягом календарного року від провадження господарської діяльності з оподаткуванням за ставкою, визначеною пунктом 167.1 ПК України (18%).

У зв`язку з чим слід зазначити, що в рамках адміністрування податку на доходи фізичних осіб, особливості оподаткування операцій з продажу (обміну) об`єктів нерухомого майна визначені ст. 172 ПК України.

Так, відповідно до п. 172.2. ПК України дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш як одного з об`єктів нерухомості, зазначених у пункті 172.1 цієї статті, або від продажу об`єкта нерухомості, не зазначеного в пункті 172.1 цієї статті, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу.

У такому самому порядку оподатковується дохід від продажу (обміну) об`єкта незавершеного будівництва.

Відповідно до п. 167.2. ПК України, посилання на яку прямо міститься у п. 172.2. ПК України, ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом, що має місце у даному випадку виходячи із змісту п. 172.2. ПК України щодо посилання, крім іншого, на ставку у розмірі 5%.

З аналізу вказаних норм вбачається, що вони є спеціальними та застосовуються за наведених у п. 172.2. ПК України умов, яким відповідають проведені операції з продажу квартир позивачем.

Так, правила п. 172.2. ПК України застосовуються у випадку продажу протягом звітного періоду більш як одного з об`єктів нерухомості. При цьому, гранична межа кількості таких операцій за такий період, чи вартості таких операцій, - не обмежена, а відтак, відповідно, відсутні обмеження для застосування положень п. 172.2. ПК України при продажу фізичною особою (не підприємцем) більше одного об`єкту нерухомості протягом звітного періоду.

Посилаючись на велику кількість норм законодавства, відповідач, однак, не надав належної уваги та оцінці прямим, беззастережним та чітко сформульованим положенням п. 172.2. ПК України, які є спеціальними до певного виду операцій та недвозначно визначають правила застосування вказаної норми, якій у даному випадку правомірно слідував позивач, правильно застосовуючи до вищезгаданих операцій спеціальні положення п. 172.2. ПК України, які у даному випадку відповідач неправильно витлумачив та застосував.

Суд вважає помилковим доводи відповідача щодо, по суті, прирівняння позивача для цілей оподаткування до суб`єктів господарської діяльності та застосування до позивача правил для оподаткування фізичних осіб - підприємців, оскільки такі правила не встановлені ПК України, примусова реєстрація жодною нормою чинного законодавства не передбачена, та позивач, у даному випадку, є фізичною особою без зареєстрованого статусу підприємця.

При цьому, з боку відповідачів не надходило претензій відносно математичних розрахунків, правильності нарахування податку на доходи фізичних осіб за ставкою 5%, тобто виходячи власне з положень п. 172.2. ПК України.

Водночас, з боку фіскального органу не надходило і заперечень відносно оцінки майна (квартир) при їх продажу.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для висновку про порушення позивачем податкового законодавства при реалізації зазначених вище угод, на підставі чого, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 09.08.2019р. №№, , .

3. В решті позову відмовити.

4. Витрати по сплаті судового збору в сумі 4450 грн. відшкодувати на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві .

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 02.12.2019.

Суддя С.К. Каракашьян