Справа № 560/2668/19
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2668/19
РІШЕННЯ

іменем України

02 грудня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Городоцький елеватор суффле" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у Городоцькому районі Хмельницької області про визнання протиправною та скасування вимоги.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Приватне акціонерне товариство "Городоцький елеватор суффле" звернулося в суд з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Ю" від 16 липня 2019 року №2-50(П) на загальну суму 2409973,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірна податкова вимога прийнята з порушенням Податкового кодексу України, оскільки заборгованість по сплаті бюджетних позичок, виданих на закупівлю сільгосппродукції у 1995-1997 роках у приватного акціонерного товариства "Городоцький елеватор суффле" відсутня.

Вказав, що відсутність зазначеної заборгованості підтверджується рішеннями у справах 2-а-7428/10/2270, 2а-8104/10/2270/1, 924/1048/13, а тому податкова вимога форми "Ю" від 16 липня 2019 року №2-50(П) підлягає скасуванню.

До суду 23.09.2019 надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що спірна податкова вимога прийнята на підставі подання управління Державної казначейської служби у Городоцькому районі Хмельницької області №53-58 від 16.07.2019. Вказав, що Головне управління ДФС у Хмельницькій області діяло у порядку та у спосіб, що встановлені нормами Бюджетного кодексу України, Податкового кодексу України.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. У судове засідання 26.11.2019 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечили, підтвердили доводи, зазначені у відзиві.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлено своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомив.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.10.2019

Ухвалою від 01.10.2019 залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - управління Державної казначейської служби України у Городоцькому районі Хмельницької області, підготовче засідання відкладено на 16.10.2019.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 06.11.2019.

06.11 в судовому засіданні оголошено перерву 27.11.2019.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач 27.05.1998 року зареєстрований як юридична особа Городоцькою районною державною адміністрацією Хмельницької області. 15.05.2017 ВАТ "Вікторійське ХПП" перереєстровано на ПАТ "Городоцький елеватор суффле"

Управлінням Державної казначейської у Городоцькому районі Хмельницької області на адресу Волочиського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області направлені подання на безспірне стягнення з підприємств-боржників простроченої заборгованості перед Державним бюджетом бюджетних позичках та фінансових допомогах 1996-1999 роки станом на 01.07.2019, а саме:

- бюджетна позичка по держконтракту 1995 року в сумі - 53600,00 грн;

- бюджетна позичка по держконтракту 1996 року в сумі - 491700,00 грн;

- бюджетна позичка по держконтракту 1997 року в сумі - 142600,00 грн;

- бюджетна позичка по держконтракту 1995 року в сумі - 25403,04 грн;

- бюджетна позичка по держконтракту 1996 року в сумі - 1444743,45 грн;

- бюджетна позичка по держконтракту 1997 року в сумі - 251926,52 грн.

Відповідач на підставі подання управління Державної казначейської служби у Городоцькому районі Хмельницької області №53-58 від 16.07.2019 року про здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості за бюджетними позичками, направив позивачу податкову вимогу №2-50(П) від 16.07.2019 на загальну суму 2409973,01 грн.

Вважаючи вимогу №2-50(П) від 16.07.2019 протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся в суд з цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ

На час надання бюджетних позичок законодавством не був встановлений порядок стягнення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою.

Такий порядок був встановлений Бюджетним кодексом України (від 21.06.2001р., №2542-ІІІ, який набрав чинність 25.07.2001р. та втратив чинність 01.01.2011р.).

Так ч. 4 ст. 17 Бюджетного кодексу України було встановлено, що у разі невиконання юридичними особами своїх зобов`язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов`язань, та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.

Закон України Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000р. №2181-ІІІ, який втратив чинність 01.01.2011 був спеціальним законом з питань оподаткування, який установлював порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), включаючи збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовувалися до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначав процедуру оскарження дій органів стягнення.

З аналізу норм вказаних законів слідує, що ними не були визначені строки та порядок застосування таких строків щодо стягнення заборгованості у разі невиконання юридичними особами своїх зобов`язань щодо погашення наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов`язань, та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками.

Встановлені нормами ст. 15 Закону України Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами строки, протягом яких податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов`язань та стягнути таку суму не може бути застосований до відносин з стягнення сум заборгованості за неповерненою бюджетною позичкою, оскільки початок його перебігу обумовлений законом такими обставинами, які відсутні у випадку неповернення державі бюджетних позичок.

01.01.2011р. набрав чинності Бюджетний кодекс України від 08.07.2010р. №2456-V, частиною 9 статі 17 якого встановлено, що прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання органами державної податкової служби, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання. Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) не поширюється.

Частиною 14 ст. 17 Бюджетного кодексу України (від 08.07.2010р.) встановлено, що забороняється списання заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, кредитами з бюджету, крім заборгованості суб`єктів господарювання, визнаних у встановленому порядку банкрутами, вимоги щодо погашення заборгованості яких не були задоволені у зв`язку з недостатністю їхніх активів і стосовно яких проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом, а також крім заборгованості, щодо стягнення якої судом прийнято рішення не на користь держави, яке набрало законної сили, та/або стягнення якої в судовому порядку є неможливим або недоцільним. Порядок списання такої заборгованості визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2011 р. №174, з метою забезпечення виконання статті 17 Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України, затверджений порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/ фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993 - 1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (далі - Порядок).

Пунктом 6 вказаного Порядку встановлено, що облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички / фінансової допомоги, в якій вони надані.

Згідно до п. 15 Порядку встановлено, що прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою / фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.

Відповідно до п. 20 Порядку, прострочена заборгованість боржників за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою та нарахована на її суму пеня визнається Мінфіном безнадійною на підставі: довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що підтверджує державну реєстрацію припинення юридичної особи - боржника у зв`язку з визнанням її банкрутом; інформації, поданої органами державної податкової служби, про визнання боржника в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо погашення заборгованості якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю його активів (щодо боржників, які відповідно до законодавства не підлягають приватизації та на примусову реалізацію майна яких введено мораторій); протоколу засідання та/або акта Комісії з питань простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою щодо неможливості або недоцільності стягнення такої заборгованості в судовому порядку та/або щодо якої судом прийнято рішення не на користь держави, яке набрало законної сили.

Отже, безнадійною може бути визнана прострочена заборгованість боржників за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою, щодо якої судом прийнято рішення не на користь держави, яке набрало законної сили, а її списання здійснюється шляхом прийняття відповідного рішення Кабінету Міністрів України.

Також, підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України вказано, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року по справі 2-а-7428/10/2270 було задоволено позов відкритого акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» до Городоцької міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області та скасовано першу податкову вимогу від 16 вересня 2010 року за № 1/112, про сплату податкового боргу по бюджетній позичці, виданій на закупівлю сільськогосподарської продукції у 1995-1997 роках.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року по справі 2а-8104/10/2270/1 було частково задоволено позов відкритого акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» до Городоцької міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області та скасовано другу податкову вимогу про сплату податкового боргу по бюджетній позичці виданій на закупівлю сільськогосподарської продукції у 1995-1997 роках.

Крім того, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15.10.2013 по справі №924/1048/13 визнано недоведеним факт отримання ПрАТ "Вікторійське ХПП" бюджетних позичок.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначеними рішеннями встановлено недоведеність факту отримання бюджетних позичок, скасовано податкові вимоги по аналогічній заборгованості, тобто фактично було встановлено відсутність податкового боргу за бюджетними позичками, виданими на закупівлю сільськогосподарської продукції у 1995-1997 роках.

За приписами частини 4 статті 78 КАС України ці обставини не доказуються при розгляді цієї справи, оскільки вони встановлені рішеннями суду, які набрали законної сили.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума податкового боргу за спірною вимогою не є узгодженою, а тому податкову вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Ю" від 16 липня 2019 року №2-50(П) на загальну суму 2409973,01 грн. необхідно визнати протиправною та скасувати.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість позивач довів ті обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Тому, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Ю" від 16.07.2019 №2-50(П) на загальну суму 2409973,01 грн.

Стягнути на користь державної установи Приватного акціонерного товариства "Городоцький елеватор суффле" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області судовий збір у розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 грудня 2019 року

Позивач:Приватне акціонерне товариство "Городоцький елеватор суффле" (вул. Зелена, 1,Городок,Городоцький район, Хмельницька область,32002 , код ЄДРПОУ - 00952479)
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)
Третя особа:Управління Державної казначейської служби України у Городоцькому районі Хмельницької області (вул. Грушевського, 49, м. Городок, Хмельницька область, 32000 , код ЄДРПОУ - 37804204)

Головуючий суддя Д.Д. Гнап