Справа № 240/9960/19
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Житомир

справа № 240/9960/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:
ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду, в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов"язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум №6 від 25.01.2019, затвердженого Міністром оборони України С.Полтораком 27.01.2019, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги матері та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов"язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 ;

- зобов"язати Житомирський обласний військовий комісаріат повторно подати висновок за відповідною формою та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України про виплату неповнолітній дитині ОСОБА_4 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов"язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей";

- зобов"язати Міністерство оборони України вирішити питання призначення та нарахування одноразової грошової допомоги неповнолітній дитині ОСОБА_4 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов"язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона, є законним представником неповнолітньої дитини, її сина - ОСОБА_2 , батько якого загинув внаслідок поранення, пов"язаного з проходженням військової служби.

Після загибелі батька її сина - ОСОБА_3 , син отримав право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни. Однак, у січні 2019 року протоколом комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов"язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №6, відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги матері та сину загиблого, у зв"язку з тим, що на час смерті військовослужбовець перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вважаючи, що така відмова є протиправною, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між смертю військовослужбовця (відсутність з його боку будь-яких дій, що призвели до загибелі) та станом алкогольного сп`яніння, позивач в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , звернулась до суду за захистом його порушеного права.

Відповідно до ухвали суду від 06.09.2019 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.09.2019 за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ухвалою суду від 17.10.2019 задоволено заяву Міністерства оборони України про виклик свідка ОСОБА_5 , у зв"язку з чим оголошено перерву у судовому засіданні до 08.11.2019.

Позивач у судове засідання не прибула проте, 19 листопада 2019 року на електронну адресу суду надіслала заяву за вх.№26992/19 в якій просить суд розглянути справу без її участі, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Міністерства оборони України у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов від 15.10.2019 (за вх.№23732/19).

В обґрунтування своєї правової позиції зазначав, що оскільки нещасний випадок, який привів до загибелі військовослужбовця, стався внаслідок перебування його в нетверезому стані, тому підстави для призначення грошової допомоги відсутні, а відтак комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, розглянувши подані документи, правомірно дійшла до висновку про відмову в призначені одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 .

Також вказує, що належних та допустимих доказів того, що смерть ОСОБА_3 є наслідком дій інших осіб, зокрема дій молодшого сержанта ОСОБА_6 до комісії Міністерства оборони України надано не було.

Представник відповідача - Житомирського обласного військового комісаріату в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов від 17.09.2019 (за вх.№21148/19).

В обґрунтування своїх доводів зазначав, що 07 грудня 2018 року до Департаменту фінансів Міністерства оборони України Житомирським обласним військовим комісаріатом було подано висновок щодо можливості виплати членам сім"ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги.

Зазначає, що відповідно до ст.16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп"яніння.

З огляду на вказане, вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

В ході судового розгляду справи судом оголошено зміст позовної заяви, заслухано пояснення представників відповідачів, пояснення свідка, досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи та відповідно до протокольної ухвали, суд на місці ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у письмовому провадженні.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складене у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з урахуванням положень ст.258 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , 13 січня 2007 року Новоівницькою сільською радою Андрушівського району Житомирської області зареєстровано шлюб (а.с.34).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , у графі "батько" вказано " ОСОБА_3 ", у графі "мати" вказано " ОСОБА_8 " (а.с.34 зворот).

Згідно із рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 30.03.2015 у справі №272/259/15-ц шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 розірвано. Сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено на виховання матері, визначено його місце проживання разом з ОСОБА_8 . Також вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітного сина ОСОБА_2 (а.с.35).

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 12.11.2016 зареєстровано шлюб (а.с.36).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 05.03.2018 №1482 ОСОБА_3 в період з 03.08.2014 по 13.08.2014, з 18.06.2016 по 06.07.2016, з 22.07.2016 по 19.09.2016, з 04.11.2016 по 17.02.2017, з 06.03.2017 по 12.05.2017, з 25.05.2017 по 29.05.2017, з 07.06.2017 по 19.06.2017, з 27.10.2017 по 21.11.2017, з 07.12.2017 по 18.02.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичній операції (а.с.14).

ОСОБА_3 мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, відповідно до посвідчення серії № НОМЕР_4 від 07.04.2015 (а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер у м.Курахове Мар"їнського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 20.02.2018 (а.с.27).

Сторонами не заперечується, що члени сім"ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , мати та син, звернулися до Житомирського обласного військового комісаріату через Андрушівський районний військовий комісаріат із заявами щодо виплати одноразової грошової допомоги та з відповідним пакетом необхідних документів, які Житомирським обласним військовим комісаріатом було направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України листом від 07.12.2019 №СЗ 8261, у якому зазначив, що члени сім`ї загиблого, утриманці, а саме: мати - ОСОБА_11 та син - ОСОБА_2 , не мають права на одержання зазначеної грошової допомоги у розмірі 500 - кратного прожиткового мінімуму (а.с.53).

За результатами розгляду поданих документів, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення від 25.01.2019 №6, оформлене протоколом засідання комісії, відповідно до п.7 якого матері та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов"язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги з тих підстав, що за матеріалами службового розслідування командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 перебуваючи на території військової частини у стані алкогольного сп"яніння, не дотримувався правил поводження зі зброєю, самостійно дослав патрон у патронник автомата та віддав особисту зброю іншому військовослужбовцю, який здійснив постріл у ОСОБА_3 .

Також зазначено, що смерть настала під час вчинення дій у стані алкогольного сп"яніння, що підтверджено висновком експерта Мар"янського відділення Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи від 19.02.2018 №48 (а.с.13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України в зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, проходженням військової служби у Збройних Силах України здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2232-XII).

Згідно зі ст.41 Закону №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно зі ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XIІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону №2011-ХІІ дія цього Закону поширюється, зокрема, на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Частиною 1 ст.16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно з ч.1 ст.16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Підпунктом «а» частини 1 статті 16-2 Закону №2011-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі - Порядок №975).

Згідно з п.12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку №975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови

Згідно з ч.2 ст.3 Закону №2011-ХІІ дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.

Стаття 16-4 Закону №2011-XII визначає, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Аналогічні положення містить і Порядок №975.

З огляду на системний аналіз правових норм суд дійшов до висновку, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, зокрема, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. Відтак, допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті, не визначається вказаними нормами права як підстава для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги.

Матеріали справи свідчать, що згідно з витягом з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги і разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 25.01.2019 №6, комісія на підставі ст.16-4 Закону №2011-XII дійшла до висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги матері та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_3 , оскільки на момент загибелі він перебував у стані алкогольного сп`яніння, недотримався правил поводження зі зброєю, смерть настала під час вчинення дій у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком експерта Мар`янського відділення Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи від 19.02.2018 №48 (а.с.13).

Однак суд зауважує, що при цьому, згідно з лікарським свідоцтвом про смерть від 20 лютого 2018 №49 причиною смерті ОСОБА_3 зазначено вогнепальне кульове наскрізне поранення грудної клітини з ушкодженням кровоносних судин (а.с.26).

Відповідно до висновку експерта №48 від 19.02.2018 за результатами лабораторних досліджень, а саме: при судово-токсилогічній експертизі крові та сечі ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,64 ‰ /проміле/ у крові та 2,34 ‰ /проміле/ у сечі (а.с.90-92).

Згідно з витягом з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Центрального регіону по встановленню причинного зв"язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №307 від 17.10.2018, вогнепальне кульове наскрізне поранення грудної клітини з ушкодженням кровоносних судин, отримане 18.02.2018 колишнім військовослужбовцем, солдатом ОСОБА_3 , під час перебування в зоні проведення антитерористичної операції, слугувало причиною його смерті. Також встановлено, що поранення та причина смерті, так, пов"язане з проходженням військової служби (а.с.21).

Разом з тим, відповідно до акта службового розслідування від 26.02.2018, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_3 , у ході службового розслідування з пояснень старшого солдата ОСОБА_5 встановлено, що близько 19 год 10 хв 18 лютого 2018 року у кімнаті де проживали під час служби, молодший сержант ОСОБА_6 та солдат ОСОБА_3 , між вказаними військовими виникла суперечка. В результаті чого пролунав постріл, після чого ОСОБА_5 побачив, що ОСОБА_3 лежить на підлозі.

Службовим розслідуванням не встановлено, внаслідок чиїх неправомірних дій загинув солдат ОСОБА_3 , також не встановлено факту перебування солдата ОСОБА_3 на момент поранення та смерті в стані алкогольного сп"янінння, оскільки на момент розслідування тривають слідчі дії.

Проте комісія із службового розслідування по факту загибелі солдата ОСОБА_3 дійшла до висновку, що солдат ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання в зоні проведення Антитерористичної операції на території Донецької області в м.Мар"їнка 18 лютого 2018 року близько 19 год 15 хв при невизначених обставинах отримав поранення, а саме: вогнепальне кульове наскрізне поранення грудної клітини з ушкодженням кровоносних судин, внаслідок якого помер. Смерть солдата ОСОБА_3 пов"язана з виконанням ним обов"язків військової служби, оскільки він виконував дії, які входять до обов"язків військової служби, а саме виконував бойове завдання в зоні проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.72-78).

Суд зазначає, що у наведених документах вказано, що на момент поранення ОСОБА_3 виконував обов`язки військової служби та лише констатовано перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Однак, жодним документом не підтверджено причинно-наслідкового зв`язку між травмами потерпілого та станом алкогольного сп`яніння.

З метою з"ясування фактичних обставин справи, судом під час судового розгляду справи у судовому засіданні 22.11.2019 заслухано пояснення свідка солдата ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він разом з солдатами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проходили службу в зоні проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у складі військової частини НОМЕР_3 . 18 лютого 2018 року у кімнаті де проживали під час служби, молодший сержант ОСОБА_6 та солдат ОСОБА_3 , між вказаними військовими виникла суперечка, у зв"язку з чим солдат ОСОБА_3 сказав до молодшого сержанта ОСОБА_6 : «Якщо я не правий, тоді застрель мене». Свідок зазначив, що в момент того, як пролунав постріл, він закрив обличчя руками, після того як відкрив обличчя побачив солдата ОСОБА_3 , який лежав на підлозі, а молодший сержант ОСОБА_6 знаходився біля нього та намагався привести його до тями.

Окрім того, за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості по кримінальному провадженню №0000186 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що сторонами не заперечується (а.с.28-30).

Суд зазначає, що на момент прийняття Міністерством оборони України оскаржуваного рішення та на момент розгляду судом даної справи, вироку суду за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не було, не надано його і під час розгляду даної справи.

При цьому доказів про вчинення ОСОБА_3 злочину чи адміністративного правопорушення, а також недотримання ним правил поводження зі зброєю, на які посилається Міністерство оборони України, суду не надано.

З огляду на вказане, за сукупністю наявних доказів, суд дійшов до висновку, що поранення ОСОБА_3 , внаслідок якого він помер, не було наслідком вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення при перебуванні у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені обставини свідчать, що смерть військовослужбовця настала саме внаслідок проходження ним військової служби в зоні проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Встановлені в ході судового розгляду обставини справи спростовують висновок відповідача - Міністерства оборони України про те, що потерпілий військовослужбовець ОСОБА_3 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, вчинив дії, які стали наслідком його смерті, оскільки жодним документом не підтверджено причинно-наслідкового зв`язку між травмами потерпілого та його станом алкогольного сп`яніння. Натомість матеріали справи свідчать про те, що смерть військовослужбовця ОСОБА_3 настала від кульового наскрізного поранення грудної клітини з ушкодженням кровоносних судин. Саме між вказаними отриманими травмами і смертю ОСОБА_3 встановлено причинний зв`язок.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, про протиправність оскаржуваного рішення в частині відмови ОСОБА_4 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки таке рішення прийняте Міністерством оборони України з порушенням вимог діючого законодавства.

Таким чином, п.7 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.01.2019 №6, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п.13 Порядку №975 прийняття рішень про виплату та відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є компетенцією Міністерства оборони України, Департаменту фінансів Міністерства оборони України, а на обласні військовий комісаріат покладено лише обов"язок щодо оформлення та подачі відповідних документів для прийняття рішення про наявність права на призначення та виплату допомоги, суд вважає за необхідне зобов"язати Житомирський обласний військовий комісаріат повторно подати висновок та відповідні документи до Міністерства оборони України про виплату неповнолітній дитині ОСОБА_4 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов"язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги згідно з Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей».

Окрім того, зважаючи на висновки суду викладені вище, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його ефективного відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.245 КАС України суд вважає за необхідне зобов"язати Міністерство оборони України повторно розглянути документи щодо призначення та нарахування одноразової грошової допомоги неповнолітній дитині ОСОБА_4 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов"язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей".

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.5 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 139, 205, 229, 242-246, 250, 255, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_6 ), яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_7 ) до Житомирського обласного військового комісаріату ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) та Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський, буд.6, м.Київ, 03168, ) про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.7 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.01.2019 №6 щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

Зобов"язати Житомирський обласний військовий комісаріат повторно подати висновок та відповідні документи до Міністерства оборони України щодо призначення неповнолітній дитині ОСОБА_4 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов"язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей».

Зобов"язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги неповнолітній дитині ОСОБА_4 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов"язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 , згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 04 грудня 2019 року.

Суддя А.В. Горовенко