Справа № 160/7641/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2019 року Справа № 160/7641/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
08 серпня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій позивач просив:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не зарахування періодів роботи до загального та пільгового стажу роботи протиправною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального та пільгового стажу періоди роботи на «Шахті імені Н.А. Ізотова» Артемівського виробничого об`єднання з видобутку вугілля «Артемвугілля» за періоди з 25.05.1987 по 30.07.1987 року; на ДП «Шахта Кочегарка» за період з 24.12.1987 по 07.04.1988 роки, з 17.06.1988 по 19.06.1988 роки; на «Шахті ім. В.І. Леніна» за період з 11.08.1990 по 12.03.1994 роки; на СП «Шахтоуправління ім. В.І. Леніна» за період з 13.09.2004 по 06.02.2015 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 26.06.2019 року;
- стягнути з відповідача судові витрати у сумі 768 грн. 40 коп.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.06.2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою та необхідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом від 04.07.2019 року № 166/03.22-19 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з підстав відсутності пільгового стажу. Згідно розрахункам відповідача загальний стаж з урахуванням підземного стажу становить 23 роки 10 місяців 15 днів, в тому числі пільговий стаж згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає 9 років 11 місяців 28 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах. Так, виключно за індивідуальними відомостями про застраховану особу зараховано пільговий стаж в період роботи на Державному підприємстві «Артемвугілля» з 23.09.2004 року по 27.12.2005 року, з 01.01.2006 року по 30.06.2014 року, та в період роботи на ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» з 22.01.2018 року по 13.04.2018 року. До пільгового стажу роботи згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачем не зараховані в зв`язку з відсутністю довідок, які уточнюють пільговий характер праці, наступні періоди роботи: на «Шахті імені Н.А. Ізотова» Артемівського виробничого об`єднання з видобутку вугілля «Артемвугілля» за періоди з 25.05.1987 по 30.07.1987 року; на Державному підприємстві «Шахта Кочегарка» за період з 24.12.1987 по 07.04.1988 роки, з 17.06.1988 по 19.06.1988 роки; у структурному підрозділі на «Шахті ім. В.І. Леніна» за період з 11.08.1990 по 12.03.1994 роки. А також з 28.12.2005 року по 31.12.2005 року відсутня інформація по спеціальному стажу, з 01.07.2014 року по 30.11.2014 року відсутня інформація про сплачені страхові внески. Позивач вважає дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим просить задовольнити позовну заяву, оскільки трудова книжка містить усі необхідні записи, що підтверджують період виконання роботи та її характер. Всі надані позивачем довідки не були враховані відповідачем при перерахунку пенсії, оскільки видані підприємствами, які розташовані на непідконтрольній українській владі території. Посади гірничий підземний, підземний гірничий робітник по ремонту гірничих виробок, гірничий робітник очисного вибою, прохідник відносяться до Списку № 1 розділу 1 "Підземні роботи". Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату страхових внесків законом покладено на підприємство. Таким чином, відповідач безпідставно не взяв до уваги усі надані документи та діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/7641/19. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
18 вересня 2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав. Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується відповідною довідкою від 26.11.2018 року. Листом від 04.07.2019 року № 166/03.22-19 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за результатами розгляду заяви позивача від 26.06.2019 роки, повідомило про відмову в призначенні пенсії. Відповідно до розрахунку стажу станом на 31.05.2019 загальний стаж позивача становить 23 роки 10 місяців 15 днів, в тому числі пільговий стаж за списком №1 складає - 9 років 11місяців 28 днів. З урахуванням підземного стажу, загальний стаж роботи становить 32 роки 10 місяців 15 днів. Так, у зв`язку з відсутністю довідок, які уточнюють пільговий характер робіт до пільгового стажу роботи згідно ч.2. ст. 114 Закону № 1058 не враховано періоди роботи:
- з 25.05.1987 по 30.07.1987 року на «Шахті імені Н.А. Ізотова» Артемівського виробничого об`єднання з видобутку вугілля «Артемвугілля»;
- з 24.12.1987 по 07.04.1988 роки, з 17.06.1988 по 19.06.1988 роки на Державному підприємстві «Шахта Кочегарка»;
- з 11.08.1990 по 12.03.1994 роки у структурному підрозділі на «Шахті ім. В.І. Леніна»;
А також не враховано до пільгового стажу роботи періоди роботи на Державному підприємству «Артемвугілля» :
- з 28.12.2005 року по 31.12.2005 року відсутня інформація по спеціальному стажу;
- з 01.07.2014 року по 30.11.2014 року відсутня інформація про сплачені страхові внески.
Отже, пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за списком № 1 складає 9 років 11 місяців 28 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
18 вересня 2019 року позивач надав відповідь на відзив, в якій підтримав позицію викладену у позовній заяві та зазначив, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та п. 1 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 № 637, основним документом, стаж роботи є трудова книжка. Крім того, пільгові довідки надавались, але не були враховані відповідачем, оскільки видані підприємствами, які розташовані на непідконтрольній українській владі території. А також зазначив, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату страхових внесків законом покладено на підприємство, та несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право отримувати пенсійні виплати.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , виданим Центрально - Міським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, РНКОПП НОМЕР_1 .
Відповідно довідки від 26.11.2018 № 5685, ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо переміщену особу управлінням праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області.
26 червня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До заяви позивачем були надана такі документи: копія паспорту та ідентифікаційного коду, трудова книжка НОМЕР_3 та її копія, копія диплому про нвчання у Горлівському ордені "Знак пошани" індустріального технікуму ім. К.А. Рум"янцевої, копія військового квитка УН № 0009392, архівні довідки № 16/02-07-06/269 від 20.03.2019 року, видані адміністрацією міста Горлівки архівного відділу Донецької народної республіки про періоди роботи на "Шахті імені Н.А. Ізотова" Артемівського виробничого об`єднання з видобутку вугілля "Артемвугілля", на ДП "Шахта "Кочегарка", та структурному підрозділі "Шахта імені В.И. Леніна" ДП "Артемвугілля", пільгова довідка № 258 від 13.06.2019 року про період роботи в ВСП "Шахтоуправління Дніпровське" ПрАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля".
Листом від 04.07.2019 № 166/03.22-19 Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надано відповідь на звернення від 26.06.2019 року, якою було відмовлено в призначенні пенсії за віком. Зазначивши, що виключно за індивідуальними відомостями про застраховану особу зараховано пільговий стаж в період роботи на Державному підприємстві «Артемвугілля» з 23.09.2004 року по 27.12.2005 року, з 01.01.2006 року по 30.06.2014 року, та в період роботи на ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» з 22.01.2018 року по 13.04.2018 року. До пільгового стажу роботи, згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідачем не зараховані періоди роботи, в зв`язку з відсутністю довідок, які уточнюють пільговий характер праці, наступні періоди роботи:
-на «Шахті імені Н.А. Ізотова» Артемівського виробничого об`єднання з видобутку вугілля «Артемвугілля» за періоди з 25.05.1987 по 30.07.1987 року;
-на Державному підприємстві «Шахта Кочегарка» за період з 24.12.1987 по 07.04.1988 роки, з 17.06.1988 по 19.06.1988 роки;
- у структурному підрозділі на «Шахті ім. В.І. Леніна» за період з 11.08.1990 по 12.03.1994 роки;
Період роботи з 28.12.2005 року по 31.12.2005 року не зарахований, оскільки відсутня інформація по спеціальному стажу та з 01.07.2014 року по 30.11.2014 року відсутня інформація про сплачені страхові внески, тому даний період також не зарахований.
Загальний стаж роботи з урахуванням підземного стажу роботи становить 32 роки 10 місяців 15 днів, в тому числі пільговий стаж згідно ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 складає 9 років 11 місяців 28 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах
Не погоджуючись з отриманою відмовою в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся з позовом до суду.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з вимогами ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
Відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Як встановлено ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Так, основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств. Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
З копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 наданої до суду видно, що ОСОБА_1 у спірні періоди займав наступні посади:
- з 25.05.1987 року по 30.07.1987 року - учень підземного гірника по ремонту шляху з повним робочим днем під землею на «Шахті ім. Н.А. Ізотова» Артемівського виробничого об`єднання видобутку вугілля «Артемвугілля»;
- з 24.12.1987 року по 07.04.1988 року - учень підземного гірника по ремонту шляху з повним робочим днем під землею на ДП «Шахта Кочегарка» Артемівського виробничого об`єднання видобутку вугілля «Артемвугілля»;
- з 17.06.1988 року по 19.06.1988 року - підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею на ДП «Шахта Кочегарка» Артемівського виробничого об`єднання видобутку вугілля «Артемвугілля»;
- з 11.08.1990 року по 12.03.1994 року - гірничий майстер з повним робочим днем під землею на «Шахті ім. В.І. Леніна» Артемівського виробничого об`єднання видобутку вугілля «Артемвугілля»;
- 13.09.2004 року по 06.02.2015 року гірничий майстер з повним робочим днем під землею структурний підрозділ «Шахтоуправління ім. В.І. Леніна» ДП «Артемвугілля».
В трудовій книжці позивача зазначено, що він працював повний робочий день під землею.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.
Так, під час роботи по професіям, які дають право на пільгове забезпечення, застосовується постанова Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, постанова КУ від 11.03.1994 року №162, від 16.01.2003 №36, від 24.06.2016 року №461.
Посади гірничий підземний, підземний гірничий робітник по ремонту гірничих виробок, гірничий робітник очисного вибою, прохідник відноситься до Списку №1 розділу 1 "Підземні роботи".
Таким чином, доводи відповідача про те, що трудова книжка позивача не містить повної інформації щодо характеру виконуваної роботи та інші відомості, які уточнюють пільговий характер роботи, не знайшли свого підтвердження, оскільки у трудовій книжці позивача прямо вказана посада (робота), період та умови виконуваної роботи, яка відповідно до Списку №1 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах", дає право на пенсію на пільгових умовах.
В тому числі, суд враховує, що статтею 8 Закону № 1058-ІV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
Відтак, фактично внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Водночас, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.
Також суд зазначає, що та обставина, що підприємства на яких працював позивач, знаходяться на тимчасово окупованій території України, в зв`язку з чим, відповідач не має можливості перевірити пільговий характер роботи позивача, не спростовує наявність у останнього пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обставини на які посилається відповідач є необґрунтованими та не можуть порушувати законні права позивача на включення періоду його роботи до складу загального та пільгового стажу.
В тому числі, до суду позивачем надані копії довідок від 20.03.2019 № 16/02-07-06/269 в загальній кількості 6 шт., які були надані на запит ОСОБА_1 від 26.02.2019 року щодо уточнення характеру роботи позивача.
Згідно позовних вимог, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не зарахування періодів роботи до пільгового стажу роботи.
Разом з тим, бездіяльністю або діями суб`єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійснених у межах наданих чинним законодавством повноважень та/або не вчинення будь-яких дій.
В даному випадку, права позивача порушуються не сукупністю вчинків або не здійснення дій відповідача, а рішенням від 04.07.2019 року № 166/03.22-19 викладеним у формі листа, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", внаслідок чого суд вважає необхідним залишити вимогу про визнання протиправною бездіяльністю відповідача без задоволення.
Так, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Таким чином, враховуючи викладене, а також належність та ефективність способу захисту порушеного права позивача і необхідність його повного захисту, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії викладене у формі листа від 04.07.2019 року № 166/03.22-19.
Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня подання заяви про призначення пенсії, а саме, 26.06.2019 року, то суди перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями, тому суд приходить до висновку, що вирішення питання щодо призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду та найбільш ефективний із можливих способів захисту порушеного права позивача, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з врахуванням висновків суду щодо необхідності зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, суд, на підставі наданих доказів, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. відповідно до квитанції від 05.08.2019 року (дата валютування 06.08.2019 року).
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у формі листа від 04.07.2019 року № 166/03.22-19 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального та пільгового стажу періоди роботи на «Шахті імені Н.А. Ізотова» Артемівського виробничого об`єднання з видобутку вугілля «Артемвугілля» за періоди з 25.05.1987 по 30.07.1987 року; на ДП «Шахта Кочегарка» за період з 24.12.1987 по 07.04.1988 роки, з 17.06.1988 по 19.06.1988 роки; на «Шахті ім. В.І. Леніна» за період з 11.08.1990 по 12.03.1994 роки; на СП «Шахтоуправління ім. В.І. Леніна» за період з 13.09.2004 по 06.02.2015 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.06.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду та прийняти рішення.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко