Справа № 560/904/19
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2019 року

Київ

справа №560/904/19

адміністративне провадження №К/9901/29478/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Хмельницької митниці ДФС на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 560/904/19 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Хмельницької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року, ухваленим за наслідками розгляду справи у порядку загального позовного провадження позов задоволено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 560/904/19 апеляційну скаргу Хмельницької митниці ДФС залишено без задоволення, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року залишено без змін. (Постанова суду отримана Хмельницькою митницею ДФС 23.09.2019)

Хмельницька митниця ДФС (23.10.2019 згідно зі штампом на поштовому конверті) звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 560/904/19 та прийняти нове рішення, повністю відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року касаційна скарга Хмельницької митниці ДФС залишена без руху, оскільки до касаційної скарги не було додано доказів які б підтверджували ціну позову, а саме показники митної вартості товарів у гривневому еквіваленті згідно з митною декларацією позивача, а також згідно з рішенням податкового органу про коригування митної вартості товару та виходячи з цього, платіжне доручення про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

На виконання вимог ухвали суду, скаржником надано до суду необхідні документи та сплачено недостатню різницю судового збору. Платіжне доручення № 4391 від 12 листопада 2019 року у розмірі 586,89 грн. (загальна сума сплачено скаржником судового збору 2123,38 грн).

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, ціни позову, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на 01.01.2019 становить 1921,00 грн.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі є визнання протиправним та скасування рішення Хмельницької митниці ДФС про коригування митної вартості від 22.01.2019 № UA400000/2019/000239/2. Вартість транспортного майна згідно декларації позивача становить 158299,65 грн, проте Хмельницької митницею ДФС встановлена інша вартість, а саме 264468,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Хмельницької митниці ДФС України про коригування митної вартості від 22 січня 2019 року № UA400000/2019/000239/2 суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не надані належні докази, які дійсно доводять, що митна вартість ідентичних товарів (а саме, автомобілю «Opel» моделі «Astra», 2015 року випуску) з урахуванням усіх встановлених індивідуальних характеристик складає вартість встановлену Хмельницькою митницею ДФС в усіх ідентичних випадках.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення.

Оскільки, предметом судового розгляду є оскарження рішення про коригування митної вартості товару, відкоригована сума за яким становить 106168,35 грн, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд касаційної інстанції приходить до висновку про віднесення даної справи до справ незначної складності.

Касаційна скарга не містить вимог щодо необхідності застосування підпунктів б, в, г пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Поняття «питання права, яке має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики» належить до категорії оцінних, тобто зміст якого не містить чітко визначеного, завершеного комплексу ознак. Це зумовлює необхідність встановлення його конкретного змісту в кожному окремому індивідуально визначеному випадку за розсудом відповідного суб`єкта правозастосування.

Таким чином, з`ясування відповідного критерію «мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики» питань права, які порушуються в касаційній скарзі, належить до сфери суб`єктивної оцінки (розсуду) складу суду, який вирішує питання відкриття касаційного провадження.

Очевидно, що застосувавши у підпункті «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України такий критерій допустимості касаційного оскарження, як «питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики», законодавець переслідував мету визначити предметом касаційного перегляду тільки такі малозначні справи, авторитетне вирішення яких судом касаційної інстанції має вихідне, базове значення для розвитку усієї правозахисної практики адміністративних судів в Україні щодо захисту порушених прав і свобод особи, прав та законних інтересів юридичних осіб, передусім, найбільш значних, важливих, основоположних з них, за обставин відсутності зазначеної єдиної, уніфікованої у відповідній категорії справ встановленої судової практики.

З огляду на вищенаведене, Верховний Суд зазначає, що на цей час вже є судова практика з аналогічних питань. У постанові Верховного Суду від 23 липня 2019 року у справі № 1140/3242/18 зроблено висновок проте що посилання на правомірність застосування програмного комплексу SCHWACKE з огляду на положення Методики та Методичних рекомендацій, пунктом 5 Методичних рекомендацій дійсно передбачена можливість використання інформації, отриманої в мережі Інтернет (офіційні сайти виробників товарів, прайс-листи Інтернет-магазинів тощо).

На виконання статті 8 Закону України «Про судову експертизу» та статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 була затверджена Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до пункту 7.35 якої у разі відсутності цінових даних колісного транспортного засобу у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Довідкові дані, які використовуються під час оцінки й отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

У пункті 10 Додатку 8 «Перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням» до Методики зазначений періодичний довідник "SuperSCHWACKE" - Eurotax, Швейцарія.

Враховуючи обставини того, що поданий на митне оформлення транспортний засіб є уживаним та інформація про технічний стан останнього за наслідками відповідної експертизи не подавалась для оцінки програмним комплексом SCHWACKE, відсутні підстави вважати, що зазначена у витязі інформація щодо вартості автомобіля є об`єктивною.

Таким чином, у суду відсутні підстави для застосування підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства до касаційної скарги Хмельницької митниці ДФС на який вона посилається.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Хмельницької митниці ДФС на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 460/904/19.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: підписІ.А. Васильєва
підписС.С. Пасічник
підписВ.П. Юрченко