Справа № 760/16727/19
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1052/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Гак Г.М.,розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Сороки Андрія Андрійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить:

-скасувати постанову серії ЕАБ № 1212707 від 8 червня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП;

-закрити провадження відносно нього у справі про адміністративне правопорушення згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП;

Посилається в позові на те, що постановою серії ЕАБ № 1212707 від 8 червня 2019 року, винесеною відповідачем, його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 17.1. Правил дорожнього руху щодо заборони руху на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів.

Вважає дії відповідача протиправними, а постанову незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що 8 червня 2019 року він, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проспекту Валерія Лобановського в м. Києві.

При виїзді з заправної станції, що знаходиться за адресою: просп. Валерія Лобановського, 115, здійснив виїзд на смугу громадського транспорту, після цього здійснив перелаштування на середню смугу, а потім на крайню ліву смугу руху, де й був зупинений інспектором поліції.

Зазначає, що здійснив перелаштування при першій можливості.

Вважає, що відповідачем винесено оскаржувану постанову з істотними порушеннями його прав з огляду на наступне.

Постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення нібито було вчинено.

За таких обставин він не мав часу та фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись правовою допомогою, тощо.

Крім того, відповідач не складав протокол про адміністративне правопорушення, що не дало йому можливості висловити свою незгоду з висновком відповідача про винність у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде, окрім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніяких пояснень відповідачем у нього не відбиралося. У оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення або незгода з викладеними в постанові обставинами не відображені.

Вважає, що відповідачем були допущені грубі порушення вимог ст.268 КпАП України, а саме: не долучено доказів, передбачених ст.251 КУпАП України: протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів, тощо.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст.ст. 162, 165 КАС України відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву, а третій особі - для надання письмових пояснень.

4 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача, яким останній проти позову заперечує.

Зазначає, що позивач, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 , 8 червня 2019 о 12 год 29 хв., за адресою: м. Київ, просп. В. Лобановського, 124, здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, порушивши при цьому п. 17.1 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч. З ст. 122 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він вірно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення та вірно застосував норми матеріального права.

Позивач ознайомився з постановою та підписав її (про що є відповідна відмітка), отримавши при цьому її копію.

Вважає, що поданням позову позивач визнає порушення Правил дорожнього руху та здійснення руху по смузі для маршрутних транспортних засобів з моменту виїзду АЗС (просп. Лобановського, 115).

Як вбачається із витягу сайту google.com/maps, відстань від АЗС, з якої виїхав позивач, до місця його зупинки працівниками патрульної поліції, становить близько 700 метрів, тобто часу для здійснення маневру було більше ніж достатньо, враховуючи також нещільний транспортний потік у вихідний день, проте позивач не здійснив подібного маневру, та рухався із порушенням ПДР, за що і був притягнутий до справедливої міри покарання у вигляді штрафу.

Крім того, підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснена у відповідності до ст.ст. 278, 279 КУпАП, постанову було винесено у присутності позивача, йому були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими останній скористався у вигляді заявленого клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги.

Ним позивач не був позбавлений можливості на місці скористатися правовою допомогою в телефонному режимі для отримання консультацій чи роз`яснень, однак останній це право не використав, а лише наполягав на тому, щоб перенести розгляд справи, не врахувавши, що притягнення до адміністративної відповідальності та винесення рішення у вигляді постанови відбувається на місці вчинення такого адміністративного правопорушення.

Виходячи з цього, просить відмовити в позові.

Відповідно до ст.ст. 162, 165 КАС України третій особі був наданий строк для надання суду письмових пояснень.

Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, представник третьої особи отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 15 липня 2019 року.

Станом на день ухвалення рішення, представник третьої особи своїм правом не скористався, пояснень щодо позовної заяви суду не надав.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 8 червня 2019 року відповідачем винесено постанову серії ЕАБ № 1212707 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме: порушення вимог п. 17.1 Правил дорожнього руху щодо заборони руху на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів.

Диспозиція частини 3 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, з оспорюваної позивачем постанови вбачається, що він, у порушення п. 17.1 Правил дорожнього руху, здійснив рух на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів.

Згідно п. 17.1. ПДР України На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Позивач зазначив, що був змушений виїхати на смугу маршрутних транспортних засобів при виїзді з заправної станції, після цього при першій можливості здійснив перелаштування на середню смугу.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно частини першої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Порядок розгляду справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачений також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, відповідно до розділу ІV якої розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач у своєму відзиві жодних доказів на спростування обставин, зазначених в позовній заяві не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідача, встановлені в судовому засіданні обставини, не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і в частині закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Оцінюючи приведені відповідачем заперечення суд виходить з наступного.

За змістом постанови позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення п.17.1 Правил дорожнього руху, а саме: рух по смузі для маршрутних транспортни засобів.

Саме визнання цієї оставини з приведеними поясненнями в позові не є підставою для висновку про порушення позивачем п.17.1 Правил, оскільки позивач зазначив, а відповідач у відзиві не спростовував виїзду позивача з АЗС по пр. Лобановського, 115 в м. Києві, та, виходячи з цього, необхідності певного проміжку часу для перелаштування в відповідну смугу руху.

Відповідач у відзиві на позов не привів доказів існування будь-яких діючих нормативів у сфері дорожнього руху, які б регулювали час або відстань після виїзду з дворів або другорядних доріг, достатніх для перелаштування в необхідну смугу руху транспортних засобів, в тому числі з урахуванням інтенсивності руху та дорожньої обстановки.

Наданий позивачем витяг з сайту google.com/maps та приведену ним же відстань від АЗС, з якої виїхав позивач, до місця зупинки транспортного засобу,також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказаний витяг не містить масштабів, достатніх для перевірки приведених ним розрахунків.

Виходячи з цих обставин та викладеного вище, приведені відповідачем заперечення у відзиві не можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 122 ч. 3, 222, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1212707 від 8 червня 2019 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Сорокою Андрієм Андрійовичем за ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Л.А.Шереметьєва