Справа № 160/6610/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2019 року Справа № 160/6610/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
при секретарі судового засіданняШелгуновій І.А.
представника позивача представників відповідача Шмельової О.В. Надточій О.М., Кисельової Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Затишне місто» Павлоградської міської ради про стягнення заборгованості, -
15.09.2019 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Затишне місто» Павлоградської міської ради (далі відповідач), в якому, з урахуванням уточнень від 14.11.2019 року, просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.08.2019 року о 14:20 год. (а.с. 2).
Усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, від 14.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 21.11.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач має податковий борг у сумі 1 317 669,35 грн., який виник в результаті несплати самостійно задекларованих грошових зобов`язань та зобов`язань нарахованих контролюючим органом, однак не сплачений в добровільному порядку, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з підстав, зазначених у позові.
08.08.2019 року, 15.10.2019 року та 14.11.2019 року представниками відповідача подані письмові відзив на позов, з урахуванням уточнень позову, в яких у задоволенні позову просили відмовити повністю, посилаючись на те, що відповідачем були виконані всі податкові зобов`язання, податок на додану вартість та екологічний податок були сплачені в повному обсязі. При цьому, жодних порушень щодо сплати податку відповідачем допущено не було. Таким чином, відсутні підстави вважати Комунальне підприємство «Затишне місто» Павлоградської міської ради боржником, оскільки вся оплата підтверджується платіжними дорученнями.
Представники відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов підтримали, проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Затишне місто» Павлоградської міської ради 10.06.2010 року зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та перебуває на обліку у Головному управлінні ДФС у Дніпропетровській області як платник податків.
З інтегрованих карток платника податків вбачається, що Комунальне підприємство «Затишне місто» Павлоградської міської ради має податковий борг в загальній сумі 8 018 607,94 грн., у тому числі з податку на додану вартість у сумі 4 601 831,18 грн. та з екологічного податку, а саме надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини, у сумі 3 416 776,76 грн., який виник в результаті несплати самостійно задекларованих зобов`язань та нарахованих контролюючим органом.
Станом на 22.10.2019 року сума новоствореного боргу, що пред`явлена до стягнення складає 1 317 669,35 грн., з яких 518 987,15 грн. з податку на додану вартість та 798 682,20 грн. від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини.
Так, податковий борг з податку на додану вартість в сумі 518 987,15 грн. виник в результаті несплати в установлені строки сум грошових зобов`язань, визначених самостійно платником відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість та донарахованих контролюючим органом штрафних санкцій та пені.
У зв`язку з несплатою в установлені строки вказаної суми, контролюючим органом нараховані штрафні санкції у сумі 320 463,54 грн.
Також, відповідно до п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України на суми несвоєчасно сплачених грошових зобов`язань нарахована пеня в розмірі 17 461,61 грн.
Податковий борг з екологічного податку, а саме надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини, у сумі 798 682,20 грн. виник в результаті несплати в установлені строки сум грошових зобов`язань, визначених самостійно платником відповідно до податкової декларацій та донарахованих контролюючим органом штрафних санкцій та пені.
Також, відповідно до п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України на суми несвоєчасно сплачених грошових зобов`язань нарахована пеня в розмірі 270 250,17 грн.
Таким чином, нарахована контролюючим органом сума новоствореного податкового боргу Комунального підприємства «Затишне місто» Павлоградської міської ради з податку на додану вартість та від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини склала 1 317 669,35 грн.
Отже, спір між сторонами виник з підстав несплати відповідачем податкового боргу з податку на податку на додану вартість та з екологічного податку, а саме надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини, у загальній сумі 1 317 669,35 грн.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).
Згідно із частиною 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.
Відповідно до статті 16 ПК України, платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.
Згідно із п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України).
Згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем не сплачені узгоджені податкові зобов`язання в необхідних розмірах у встановлений законом термін.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (п. 59.4 ст. 59 ПК України).
Згідно із п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Так, відповідно до норм ст. 59 Податкового кодексу України позивачем сформовано та направлено податкову вимогу від 01.10.2012 року № 480 про обов`язок відповідача сплатити податковий борг на загальну суму 57 235,47 грн., яка отримана відповідачем 10.10.2012 року, що підтверджується підписом головного бухгалтера на самій вимозі.
Доказів оскарження та скасування податкової вимоги від 01.10.2012 року № 480 до суду не надано.
Згідно із п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. 131.2 ст. 131 Податкового кодексу України передбачено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.
Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган державної податкової служби самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.
З аналізу норм чинного законодавства та встановлених в ході розгляду справи обставин, суд дійшов висновку, що оскільки у відповідача був наявний податковий борг за попередні періоди, то контролюючий орган правомірно зарахував сплачені суми податкового боргу в рахунок заборгованості попередніх періодів незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Натомість посилання відповідача на сплату коштів та відсутність податкового боргу, суд вважає помилковими, оскільки відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, кошти, які були сплачені відповідачем були зараховані на сплату податкових зобов`язань в порядку календарної черговості виникнення податкового боргу та не зменшують суму податкового боргу, що підлягає стягненню у даному провадженні.
Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно із пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно із пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем - суб`єктом владних повноважень, частково доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості, а саме в частині нарахування податку на додану вартість у розмірі 501 525,54 грн., в тому числі за основним платежем 181 062,00 грн., за штрафними санкціями 320 463,54 грн., та від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини, у розмірі 528 432,03 грн., в тому числі за основним платежем 437 647,50 грн., за штрафними санкціями 90 784,53 грн.
Щодо решти позовних вимог, суд зазначає, що позивачем не доведено наявність за відповідачем заборгованості у розмірі 287 711,78 грн., а саме правильність нарахування пені за вказаними зобов`язаннями.
Як встановлено судом, на підставі статті 129 ПК України відповідачу була нарахована пеня за несвоєчасну сплату податку на додану вартість у сумі 17 461,61 грн. та від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини, у сумі 270 250,17 грн.
Згідно із п.п. 129.1.1 та п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України, нарахування пені розпочинається, у тому числі:
- при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
- при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
Підпунктом 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 ПК України визначено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Разом з тим, відповідачем не доведено відношення нарахованої пені саме до існуючої суми заборгованості та за який період вона нарахована, відсутній розрахунок нарахування пені, у зв`язку з чим в цій частині суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Стягнути з Комунального підприємства «Затишне місто» Павлоградської міської ради на користь бюджету податковий борг:
- з податку на додану вартість у розмірі 501525,54 грн., в тому числі за основним платежем - 181062,00 грн., за штрафними санкціями - 320463,54 грн.;
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 02 грудня 2019 року.

Суддя Н.Є. Сліпець