Справа № 211/6209/19
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/6209/19
Провадження № 2-а/211/97/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 грудня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Косяка Антона Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до інспектора ППП Косяка А.Г. та просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАК № 1559250 від 26 вересня 2019 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на відсутність доказів порушення ним вимог ПДР. В обґрунтування позову зазначив, що 26 вересня 2019 року він на своєму автомобілі Renault Kangoo державний номерний знак НОМЕР_1 , пересувався по проїжджій частині проспекту 200-річчя Кривого Рогу, 24, рухаючись третім перед світлофором, він, дотримуючись правил дорожнього руху, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, де був потерпілим. Однак після оформлення матеріалів, пов`язаних з ДТП, відповідачем було винесено відносно нього постанову про нібито порушення правил дорожнього руху - він не пройшов обов`язковий технічний контроль, що передбачено п. 31.3 б) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП. Не погоджується з висновками інспектора, оскільки його автомобіль не повинен проходити обов`язків технічний контроль, оскільки має категорію В, тобто маса автомобіля не перевищує 3500 кілограмів. Ні він, ні власник автомобіля не є фізичними особами-підприємцями, використовують зазначений транспортний засіб у приватних (не комерційних) цілях. В його полісі обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зазначено, що автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю. Зазначене також підтверджується пунктом 2 частини 2 статті 35 Закону України «про Дорожній рух». Тому вважає, що належні докази по справі відсутні та просить задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату слухання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Представник позивача Щербань В.С. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач інспектор УПП Косяк А.Г. направив до суду відзив на позов, в якому просить розгляд справи провести за його відсутності.

В обґрунтування відзиву зазначено, що не може погодитись з твердженням позивача щодо того, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, оскільки його транспортний засіб масою менше ніж 3,5 т. та відноситься до категорії «В». Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки відповідно до реєстраційного документу на ТЗ, який позивач пред`явив, його автомобіль є вантажним, а тому згідно ст.. 35 Закону України «Про Дорожній рух» періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки, тобто позивач мав пройти технічний огляд, тому що його автомобіль є вантажним та його вантажопідйомність менше ніж 3,5 тонни. також відповідно до п.п. 1.10 ПДР України, вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Відсутність протоколу тех. огляду підтверджується усними поясненнями позивача, зафіксованими на бодікамеру та самою позовною заявою, в якій він вказує, що проходити його не зобов`язаний. Тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , дата реєстрації автомобіля на його дружину відбулася 28.12.2018 р. Тобто фактично їх подружжя експлуатує спірний автомобіль приблизно 11 місяців. Тому вважає, що дворічний термін строку експлуатації цього автомобіля ще не сплив, а тому строк після якого його можливо притягнути до адміністративної відповідальності ще не сплинув. тому постанова відповідача є передчасною та такою, що підлягає скасуванню. Твердження поліцейського, що в постанові зазначено про фіксацію правопорушення на бодікамеру АЕ 00117 він вважає неприйнятним, оскільки це зазначено в постові серії НК № 415257 від 04.02.2018 р., тобто в постанові, яка зовсім не стосується даної справи. Зазначив про те, що тільки постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1559250 від 26.09.2019 р. його було притягнуто до адміністративної відповідальності, тим більше, що постанова серії НК № 415257 була винесена 04.02.2018 р., а його нібито правопорушення сталося 26.09.2019 р. Тому доводи ОСОБА_2 вважає неприйнятними та такими, що не стосуються даної справи. До того ж зазначив про те, що на передостанній сторінці відзиву зазначений лейтенант поліції Кравченко О.Д., який не має жодного відношення до цієї справи. Вказаний відзив на його адресу відповідачем не направлявся, додаток до відзиву наданий лише суду, що суперечить ч. 3 ст. 162 КАС України. Тому просить визнати відзив таким, що не був наданий відповідачем, кваліфікувати неподання відзиву як визнання позову та задовольнити заявлені вимоги.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом, 26 вересня року інспектором ППП в місті Кривий Ріг Косяком А.Г. було винесено постанову серії ЕАК № 1559250 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 6 - копія постанови).

Згідно вказаної постанови, 26 вересня 2019 року об 11_12 годині по пр. 200-річчя Кривого Рогу, 24 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що не пройшов обов`язків технічний контроль, чим порушив п. 31.3.6 ПДР - експлуатація транспортних засобів, які не пройшли обов`язкового технічного контролю, за що передбачена відповідальність за частиною третьою статті 121 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Згідно з частиною другою, третьою статті 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

За змістом частини шостої статті 35 Закону України «Про дорожній рух» для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить - кожні два роки.

Положеннями ч. 8 цієї статті визначено, що на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 № 137 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років становить - кожні два роки.

Відповідно до частини третьої статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , автомобіль зареєстрований 24.01.2013 р., (дата першої реєстрації) та по типу є вантажним транспортним засобом, по типу вантажний - спеціалізований фургон, категорії В, повна маса якого складає 1821 тонн, 2005 року випуску.

Тому, з урахуванням вантажного типу транспортного засобу, суд приходить до висновку про те, що автомобіль Renault Kangoo відповідно до наведених вимог частини шостої статті 35 Закону України «Про дорожній рух», пункту 3 Порядку підлягає обов`язковому періодичному технічному контролю.

Разом з тим, станом на момент винесення спірної постанови 26 вересня 2019 року позивач порушив вказані норми, не провівши вчасно технічний контроль.

При цьому, суд звертає увагу, що категорія транспортного засобу «В» не визначає тип автомобіля, вона вказує на категорію водія, який має право керувати цим автомобілем. Тобто, по допустиму масу даним автомобілем може керувати водій з категорією «В», але сам автомобіль призначений для перевезення вантажів і за зареєстрованими властивостями є вантажним, тому підпадає під вимоги закону.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 січня 2019 року (справа № 361/7761/15а) та від 17 жовтня 2019 року (справа №126/1030/17).

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, у тому числі, показання технічних приладів. При цьому таку фіксацію може проводити як особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, так і інша особа.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до висновку щодо правомірності прийняття спірної постанови ЕАК № 1559250 від 26 вересня 2019 року та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 121 КУпАП.

Доводи позивача про те, що оскільки він став власником зазначеного автомобіля 28.12.2018 р. згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, то на момент складання постанови він здійснював експлуатацію даного транспортного засобу менше одного року та не повинен проходити технічний огляд, який слід проходити кожні два роки, є помилковими, оскільки стаття 35 Закону України «Про дорожній рух» не містить прив`язки до конкретного власника, а зазначається, що саме автомобіль із строком експлуатації більше двох років повинен проходити обов`язковий технічний контроль кожні два роки, тобто не залежно від того, у чиїй власності він перебуває.

Інші доводи, викладені у відзиві на позов, за своєю суттю не впливають на вирішення спору та наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що складена постанова про адміністративне правопорушення є законною, відповідає вимогам статей 251, 283 КУпАП та винесена по факту встановленого правопорушення з дотриманням законодавчо визначеної процедури розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.

Суддя Д.М.Ніколенко