Справа № 140/3010/19
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року ЛуцькСправа № 140/3010/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Корпорація «Аверс» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Корпорація «Аверс» (далі ПрАТ «Корпорація «Аверс», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасувати відмову ГУ ДПС у Волинській області №1503110/03-20-55-04-08 від 13.09.2019 в переході на спрощену систему оподаткування з 01.10.2019 та зобов`язати ГУ ДПС у Волинській області зареєструвати ПрАТ «Корпорація «Аверс» як платника єдиного податку та анулювати реєстрацію платника податку на додану вартість форми №3-ПДВ з 01.10.2019.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 12.09.2019 року ПрАТ «Корпорація «Аверс» звернулось до ГУ ДПС у Волинській області з заявою про застосування спрощеної системи оподаткування та про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість форми №3-ПДВ. Проте, рішенням відповідача, яке оформлене листом №1503110/03-20-55-04-08 від 13.09.2019 року було відмовлено у переході на спрощену систему оподаткування.

Свою відмову ГУ ДПС у Волинській області мотивувало тим, що статутний капітал ПрАТ «Корпорація «Аверс» складає 137 565 грн. і засновниками товариства є акціонери - фізичні та юридичні особи, власники 1019 акцій по 135 грн., а відповідно до приписів п.п.291.5.5 п.291.5 ст.291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої-третьої груп суб`єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належить юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків.

На думку позивача, відповідач помилково вважає, що 25 відсотків часток в статутному капіталі ПрАТ «Корпорація «Аверс» належить юридичним особам, які не є платниками єдиного податку. Такий висновок не стверджений жодними доказами та спростовується тим, що ПрАТ «Корпорація «Аверс» є акціонерним товариством і статутний капітал розподілено на 1019 акцій. Єдиним власником усіх 1019 акцій ПрАТ «Корпорація «Аверс» є фізична особа ОСОБА_1 . Відтак, до числа акціонерів ПрАТ «Корпорація «Аверс» юридичні особи не входять.

Таким чином, відмова Головного управління ДПС у Волинській області у переході ПрАТ «Корпорація «Аверс» на спрощену систему оподаткування є протиправною, а відтак підлягає скасуванню. З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 11.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.1).

Представник відповідача у поданому відзиві (а.с.15-16) адміністративний позов не визнав, посилаючись на те, що згідно даних ІС «Податковий блок» «Реєстрація ПП» станом на 13.09.2019 (на момент розгляду заяви) статутний капітал ПрАТ «Корпорація «Аверс» становить 137 565 грн. Засновниками підприємства є акціонери - фізичні та юридичні особи, власники 1019 акцій по 135 грн. Разом з тим, із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не вбачається яка частка в статутному капіталі належить юридичній особі чи юридичним особам, які є засновниками ПрАТ «Корпорація «Аверс». А тому твердження позивача щодо того, що до числа акціонерів юридичні особи взагалі не входять, не відповідає реєстраційним даним.

З приводу вимоги позивача про зобов`язання ГУ ДПС у Волинській області анулювати реєстрацію платника податку на додану вартість форми №3-ПДВ з 01.10.2019, то звертає увагу суду на те, що ПрАТ «Корпорація «Аверс» подаючи заяву на застосування спрощеної системи оподаткування обрано ставку у відсотках до доходу 3%. Відповідно до вимог п.293.3 ст.293 ПКУ, відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом.

Окрім зазначеного, позивачем не подавалася до ГУ ДПС у Волинській області заява за формою №3-ПДВ.

Відповідно до вимог Податкового кодексу України анулювання реєстрації за ініціативою платника ПДВ може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "а" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "а" - "з" пункту 5.1 цього розділу).

Згідно вимог Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 14.11.2014 №1130, для анулювання реєстрації платник ПДВ подає до контролюючого органу за місцем перебування на обліку заяву про анулювання реєстрації платника ПДВ за формою N 3-ПДВ (додаток 3). Таку заяву платники ПДВ, які уклали з відповідним контролюючим органом договір про визнання електронних документів, можуть подати засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

А тому позовна вимога щодо зобов`язання ГУ ДПС у Волинській області анулювати ПрАТ «Корпорація «Аверс» реєстрацію платника податку на додану вартість форми №3-ПДВ з 01.10.2019 є передчасною.

З огляду на викладене відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

18.11.2019 на адресу суду від ПрАТ «Корпорація «Аверс» надійшла заява про зміну предмету позову, у якій позивач відмовився від вимоги про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість форми №3-ПДВ з 01.10.2019 та підтримує усі інші вимоги (а.с.29).

Інших заяв по суті справи (відповідь на відзив, заперечення) від сторін до суду не надходило. Сторони скористались свої правом щодо подачі заяв по суті справи.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Так, судом встановлено, що 12.09.2019 року ПрАТ «Корпорація «Аверс» звернулось до ГУ ДПС у Волинській області з заявою про застосування спрощеної системи оподаткування та про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість форми №3-ПДВ (а.с.5-6).

Рішенням ГУ ДПС у Волинській області, яке оформлене листом №1503110/03-20-55-04-08 від 13.09.2019 року було відмовлено у переході на спрощену систему оподаткування (а.с.7).

Свою відмову відповідач мотивував тим, що статутний капітал ПрАТ «Корпорація «Аверс» складає 137 565 грн. і засновниками товариства є акціонери - фізичні та юридичні особи, власники 1019 акцій по 135 грн., а відповідно до приписів п.п.291.5.5 п.291.5 ст.291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої-третьої груп суб`єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належить юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків.

Не погоджуючись із рішенням відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України «Спеціальні податкові режими».

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Підпунктом 3 п. 291.4 ст. 291 ПК України встановлено, що до третьої групи платників єдиного податку належать юридичні особи суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5 000 000 гривень.

Згідно з підпунктом 291.5.5 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків.

З приписів вказаних норм вбачається, що обмеженням права на перебування особи на спрощеній системі оподаткування є наявність у особи статутного капіталу, а також те, що в складі цього капіталу наявні 25, або більше відсотків, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку.

Відтак, у разі наявності у статутному капіталі особи менше 25%, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, або в разі повної відсутності статутного капіталу, обмеження, передбачені п.п. 291.5.5 п. 291.5 ст. 291 ПК України застосовуватись не можуть.

Тим більше, слід врахувати, що зазначені обмеження, виходячи із сутності поняття платника єдиного податку, можуть стосуватися лише тих платників податку, у статутному капіталі яких є частки суб`єктів господарювання, тобто юридичних осіб чи фізичних осіб-підприємців, які самі можуть мати статус платників єдиного податку та бути платниками податків.

Як слідує із виписки про стан рахунку в цінних паперах позивача станом на 12.09.2019, власником цінних паперів у кількості 1019 шт., номінальна вартість одного цінного паперу 135,00 грн., загальна номінальна вартість 137565,00 грн., 100% частки, є ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР), засновником позивача є фізична особа ОСОБА_1 , внесок до статного статутного капіталу позивача складає 137565,00 грн., 100%, а відтак твердження відповідача про те, що засновниками ПрАТ «Корпорація «Аверс» є юридичні особи, а також те, що у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать таким юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків, не відповідає дійсності.

Виходячи з аналізу наведених правових норм та наявних в матеріалах справи письмових доказів, суд приходить до висновку, що контролюючим органом не можуть бути застосовані до позивача положення підпункту 291.5.5 пункту 291.5 статті 291 ПК України, а відтак, оскаржувана відмова, яка оформлена листом №1503110/03-20-55-04-08 від 13.09.2019 року підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

За приписами статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пункту 1 частини першої статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

На підставі статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п. 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» визначено, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасовувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами для призначення податкових штрафів (санкцій), має саме податкове управління.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, то суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує із матеріалі справи позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №718 від 02.10.2019 року (а.с.2).

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області на користь ПрАТ «Корпорація «Аверс» слід стягнути судовий збір в сумі 1921,00 грн., сплачений згідно вищевказаних квитанції.

Керуючись статтями 2, 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління ДПС у Волинській області №1503110/03-20-55-04-08 від 13.09.2019 року в переході Приватного акціонерного товариства «Корпорація «Аверс» на спрощену систему оподаткування з 01.10.2019 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) зареєструвати Приватне акціонерне товариство «Корпорація «Аверс» (43026, Волинська область, місто Луцьк, проспект Соборності, будинок 28, ) як платника єдиного податку з 01.10.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Корпорація «Аверс» (43026, Волинська область, місто Луцьк, проспект Соборності, будинок 28, ) судові витрати в сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський