Справа № 440/4342/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4342/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, викладені в листах відповідача від 27 вересня 2019 року та від 15 жовтня 2019 року про відмову в призначенні позивачу пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 19 вересня 2019 року (дати першого звернення за призначенням пенсії) призначити позивачу та виплачувати в подальшому пенсію за віком у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та прийнято рішення здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження).

26 листопада 2019 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на позов, у якому відповідач наполягав на тому, що аналіз поданих представником ОСОБА_1 документів свідчить про відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком /а.с. 77-78/.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 22 серпня 2007 року /а.с. 31-33/. Копія зазначеного паспорта містить відмітку про постійне місце проживання позивача "в Державі Ізраїль".

Представник позивача Яцкевич О.О., яка діє від імені ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 08 серпня 2019 року, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії від 08 серпня 2019 року, яка надійшла до відповідача 18 вересня 2019 року. В зазначеній вище заяві ініціатор звернення просив призначити ОСОБА_1 пенсію за віком /а.с. 82-83/.

До заяви додано: копію довіреності від 08 серпня 2019 року; копію та оригінал закордонного паспорту з відміткою про постійне проживання в державі в Ізраїлі; копію трудової книжки та її оригінал; копію карти платника податків та диплому. Матеріалами справи підтверджено, що усі копії приєднаних до заяви про призначення пенсії нотаріально посвідчені, перекладені та містять відмітку про проставлення апостилю /а.с. 26-71/.

За результатами розгляду поданих представником позивача документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення № 37 від 24 вересня 2019 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. Вищевказане рішення мотивоване ненаданням документів, які засвідчують місце проживання (реєстрації) особи на території України та невідповідністю наданих документів Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 /а.с. 23-24/.

Позивач не погоджуючись із указаним рішенням звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною третьою статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Виходячи з наведених законодавчих норм позивач, проживаючи в Державі Ізраїль, як громадянин України, має такі ж конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Отже, виходячи із правової та соціальної природи пенсійного забезпечення, право громадянина на призначення йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Порядок № 22-1) передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з пунктом 2.9 цього Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Пунктом 2.22 Порядку № 22-1 визначено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про громадянство України" документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Частиною першою статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

За приписами частини п`ятої статті 45 цього ж Закону документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Пунктом 1 Порядку № 22-1 врегульовано, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

У пункті 2.1 Порядку № 22-1 міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії за віком.

Пунктом 2.23 Порядку № 22-1 передбачено, що документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Матеріалами справи підтверджено, що подані представником позивача документи відповідають вимогам Закону № 1058 та Порядку № 22-1 з огляду на що суд не погоджується з мотивами, викладеними в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24 вересня 2019 року № 37 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

На переконання суду, наявність чинного рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком унеможливить подальший захист порушених прав позивача, а тому суд вважає за необхідне скористатись наданим частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України правом та з метою ефективного відновлення прав позивача вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24 вересня 2019 року № 37 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, викладених у листах від 27 вересня 2019 року та від 15 жовтня 2019 року, суд виходить з того, що вищевказані документи носять роз`яснювальний характер, не створюють жодних правових наслідків для позивача та не змінюють стану його суб`єктивних прав, а тому спірні листи не є рішеннями суб`єкта владних повноважень про відмову в призначенні позивачу пенсії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства.

Вирішуючи вимоги позивача про зобов`язння Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити позивачу пенсію за віком з 19 вересня 2019 року (дати звернення за призначенням пенсії), суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Отже, пенсія в даному випадку має призначатись з 19 вересня 2019 року (з дня звернення із відповідною заявою).

Водночас суд звертає увагу на те, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше.

На переконання суду питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу з огляду на що, що вирішення судом спору в обраний позивачем спосіб буде становити втручання суду в дискреційні повноваження відповідача, що у свою чергу виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд визнає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 08 серпня 2019 року з урахуванням висновків суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача виплачувати позивачу в подальшому пенсію за віком у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів, суд зазначає про їх передчасність, оскільки наразі призначення пенсії не здійснене, відповідні виплати не проведені, а судовому захисту підлягають лише порушені, не визнані чи оспорювані права. Оскільки рішення суду не може регулювати відносини на майбутнє та ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в цій частині та, як наслідок, відсутність підстав для їх задоволення.

Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 384,20 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6-9, 139, 205, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24 вересня 2019 року № 37 про відмову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком від 08 серпня 2019 року з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 348 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова