Справа № 589/3255/19
Суддя: Прачук О. В.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/3255/19
Провадження № 2-а/589/84/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.

з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 УПП в м. Київ ст. лейтенанта поліції Голинщак Петра Михайловича

- про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою інспектора роти № 2 батальйону № 2 УПП в м. Київ ст. лейтенанта поліції Голинщак Петра Михайловича серії ЕАБ № 1340006 від 18.08.2019 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього було накладено штраф у сумі 255 грн.

Згідно постанови його визнано винним у тому, що він 18 липня 2019 року о 13:35 год., керуючи автомобілем Mazda 323 державний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 99 км/год. у населеному пункті, чим порушив п.12.4 ПДР України.

Вказану постанову позивач вважає необґрунтованою та незаконною, такою що підлягає скасуванню, оскільки зазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, всупереч вимогам ст.268 КУпАП інспектор поліції самостійно виніс постанову та позбавив відповідача можливості скористатися гарантованими законодавством правами. Також не надав можливості надати пояснення як позивачу, так і свідку ОСОБА_2 , який був разом в машині з позивачем. Відповідачем не надано та не досліджено жодного доказу, який би підтверджував вину позивача. Тому, твердження відповідача про порушення позивачем ПДР, є лише його припущенням.

Зважаючи на вказане, просив постанову скасувати, визнати дії інспектора протиправними, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

02 вересня 2019 року до суду надійшов відзив від представника відповідача Радніна А.А. на позовну заяву ОСОБА_1 . Не погоджуючись з позовними вимогами, ОСОБА_3 зазначив, що твердження позивача, викладені у позові є хибними, а вимоги безпідставними та необґрунтованими. Зазначив, що позивач, керуючи транспортним засобом Mazda 323 державний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 99 км/год, при дозволеній максимальній швидкості руху в населеному пункті 50 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР. Швидкість вимірювалась приладом TruCam TC № 000787. Вказував, що його дії при складанні оскаржуваної постанови, відповідають вимогам закону, просив в задоволенні позову відмовити.

26 вересня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив відповідача, в якому наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог. У відповіді на відзив зазначив, що все вказане відповідачем є недоведеним і бездоказовим.

Станом на 27 вересня 2019 року відповідачем не надано заперечень на відповідь на відзив від 16 вересня 2019 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не надав..

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного:

Як вбачається з постанови серії ЕАБ №1340006 від 18.07.2019 року, складеної інспектором 2-ї роти 2 го батальйону УПП в Київ Голинщак П. М. 18 липня 2019 року о 13:35 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mazda 323 державний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 99 км/год. при дозволеній максимальній швидкості руху в населеному пункті 50 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ст.122 ч.1 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу від 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів .

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В обґрунтування своїх заперечень, викладених у відзиві, відповідач надав фото та відео з приладу TruCAM.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 цього Закону).

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Приписами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями) визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 18.07.2019 року, швидкість руху автомобіля позивача вимірювалася пристроєм TruCam LTI 20/20 ТС000787.

Судовим розглядом встановлено, що вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCам, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, тому може засвідчувати порушення швидкісного режим та бути належним доказом у даній справі.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення (перевищення встановленої швидкості), відповідачем надано фото та відео - з засобу TruCам LTI 20/20, на якому зафіксований автомобіль позивача нібито у населеному пункті. У той же час, з інформації, що міститься на цьому фото та відео не можливо встановити місце перебування автомобіля та достовірно встановити, що зазначений автомобіль рухався саме в населеному пункті, відтак, вказані знімок та відео не може бути належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.(а.с.37). Так, на відео та фото відсутні дорожні знаки, що позначають населений пункт, або встановлюються в населених пунктах, відсутні і житлові будинки та інфраструктура, характерна для населеного пункту.

У матеріалах справи також відсутні будь-які інші документи, які б фіксували перевищення швидкості даним автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 саме в населеному пункті.

Положеннями ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За ч. 2 ст. 62 Конституції України, правопорушник не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 06.12.1988) зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, зважаючи на те, що відповідачем, на якого, згідно з ст. 77 КАС України покладено обов`язок доведення правомірності прийнятого рішення, не доведено належними і допустимими доказами факту допущення позивачем порушення п. 12.4 ПДР України, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення слід скасувати і справу закрити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 242-246, 250, 255, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Постанову серії ЕАБ № 1340006 від 18 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук