Справа № 826/16257/17
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2019 року м. Київ№826/16257/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора-приватного нотаріуса Швеця Руслана Олеговича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо проведення 22.06.2017 державної реєстрації права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача індексний номер 35845263 від 23.06.2017, згідно з яким 22.06.2017 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №21084358 про державну реєстрацію права власності на вказану вище квартиру за ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки від 13.04.2007 та договору про відступлення прав за договором іпотеки від 27.04.2017.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.01.2018 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2018 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що реєстрація права власності на предмет іпотеки (квартиру) за ОСОБА_2 проведена відповідачем без передбачених Законом України "Про іпотеку" правових підстав з огляду на відсутність у позивача договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Також, зазначає, що право власності на квартиру за третьою особою зареєстровано відповідачем в порядку примусового звернення стягнення на нерухо-ме майно в період дії мораторію на примусову відчуження житла; відповідач вніс запис про право власності на квартиру за відсутності рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень; у відповідача було відсутнім право на здійснення реєстрації права власності на квартиру за третьою особою без вчинення нотаріальної дії з майном; позивач не отримувала жодних документів, на підставі яких було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки; рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно було прийняте відповідачем з порушенням вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Відповідач подав письмовий відзив на позов, в якому просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на правомірність проведених дій та прийнятого рішення про дер-жавну реєстрацію спірної квартири на підставі поданих заявником документів і відсутність передбачених ст. 24 Закону №1952 підстав для відмови у їх проведенні. Також, зазначає, що спір у справі підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, так як стосується права власності на нерухоме майно (квартиру).

Третя особа подав до суду письмові пояснення, в яких просить відмовити у задово-ленні позову, вказуючи, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяла в межах своїх повноважень та на підставі законодавства України. Крім цього, зазначаючи, що спір у справі випливає із договірних правовідносин і має вирішуватись судами за правилами ЦПК України, третя особа просила закрити провадження у справі.

Суд зауважує на тому, що відповідачем і третьою особою не надано доказів надіс-лання поданих ними до суду заяв по суті справи (відзив і пояснення третьої особи) позивачу.

Клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сто-рін, залишено судом без задоволення, оскільки заявником не наведено обґрунтованих підстав для цього, а розгляд справи і сформована судова практика не вимагають проведення судово-го засідання з повідомленням сторін для повного і всебічного встановлення обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зак-риття провадження у справі, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі №826/6337/16 приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як прави-ло, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законо-давством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з наведеного, за висновком Верховного Суду, розгляд та вирішення позов-них вимог про скасування реєстраційних дій, які є лише засвідченням факту відчуження, переходу або набуття певних майнових прав, вчинених щодо об`єкту нерухомості, без надання оцінки правочинам, на підставі яких вчинені такі дії, не дасть змогу належно захис-тити порушене, на думку позивача, майнове право, оскільки не вплине на чинність таких правочинів.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №823/2042/16 зазначено, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотри-манням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис (п. 37).

Скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання право-мірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов`язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів (п. 50).

Отже, за висновком Верховного Суду, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господар-ської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору (п. 51).

Враховуючи згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України вищенаведені висновки Великої Палати Верховного Суду, а також зважаючи на те, що вирішення цього спору стосуватиметься не лише майнових прав позивача, а й набутих речових прав третьої особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки заявлені в рамках даного позову вимоги не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Натомість дані вимоги позивача підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження в адміністративній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку, визначеному ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана протягом 15 днів з дня складення її повного тексту.

Дата ухвали є днем складення її у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко