Справа № 824/1284/19-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 грудня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1284/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецького міського голови про визнання протиправним та скасування розпорядження Чернівецького міського голови О. Каспрука від 26 вересня 2019 року №1496-к Про оголошення догани ОСОБА_1 .

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, а також вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

04 грудня 2019 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування клопотання зазначено, що предмет даного позову не відноситься до жодної із категорій справ, для яких розгляд в порядку спрощеного позовного провадження є обов`язковим. Також вказано, що зважаючи на важливе значення даної справи для сторін, широкий предмет доказування, який стосується неправомірності дій відповідача, а також необхідність дослідження значної кількості документів, що стосуються розгляду позовних вимог та опрацювання цивільного, трудового законодавства, дана справа не може вважатися справою незначної складності. При цьому вказано, що розгляд справи у спрощеному провадженні позбавить можливості оскарження рішення у справі в касаційному порядку.

Враховуючи об`єм доказів, які мають бути досліджені судом в рамках даної справи, значення справи для сторін та її складність, необхідність витребування доказів, для повного та всебічного встановлення обставин справи, а також те, що дану справу недоцільно розглядати у порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача просив перейти до загального позовного провадження.

Розглянувши клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частинами першою-третьою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років".

Крім цього, частиною третьою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Так, частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, зважаючи на наведені норми, враховуючи предмет даного позову та суть спірних відносин, суд зазначає, що дана адміністративна справа не віднесена Кодексом адміністративного судочинства України до жодної з категорій справ, визначених частиною четвертою статті 257 та частиною четвертою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, які необхідно розглядати виключно за правилами загального позовного провадження.

Водночас частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено категорії справ, які законодавець відносить до справ незначної складності.

Так, згідно пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходить службу в органах місцевого самоврядування, тобто проходить публічну службу, а предметом даного позову є рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани. При цьому позивач, який займає посаду директора департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, не є службовою особою, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Таким чином, оскільки спірні відносини виникли при проходженні позивачем публічної служби, тобто справа є справою щодо проходження позивачем публічної служби, і позивач не є службовою особою, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище, то ця справа є справою незначної складності в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому має розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження згідно частини другої статті 12, пункту 1 частини шостої статті 12, частини першої статті 257 та з урахуванням частини третьої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, твердження заявника у клопотанні про те, що предмет даного позову не відноситься до жодної із категорій справ, для яких розгляд в порядку спрощеного позовного провадження є обов`язковим, - безпідставні та ґрунтуються на неправильному тлумаченні вказаних вище норм.

Зважаючи на доводи, які містяться у поданому клопотанні, суд вважає за доцільне зазначити, що сторони адміністративної справи не позбавлені можливості реалізувати свої процесуальні права (в тому числі і не позбавлені права у разі необхідності оскаржувати судові рішення в касаційному порядку, на що звертає увагу заявник клопотання) встановлені Кодексом адміністративного судочинства України як при розгляді справи за правилами загального, так і за правилами спрощеного позовного провадження. Вирішення питання за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатись адміністративна справа, враховуючи при цьому критерії, наведені у частини третій статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, належить до виключної компетенції суду, про що зазначається в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини дев`ятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначене відображено в ухвалі суду від 22 листопада 2019 року про відкриття провадження у цій справі.

Враховуючи викладене, суд вважає клопотання представника позивача про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження безпідставним та необґрунтованим, а тому воно задоволенню не підлягає.

Поряд з цим суд звертає увагу на право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з їх повідомленням з дотриманням при цьому вимог частини сьомої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України. Про вказане право також зазначено у пункті 2 резолютивної частини ухвали суду про відкриття провадження у цій справі.

Керуючись статтями 12, 241, 248, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови про визнання протиправним та скасування розпорядження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк