Справа № 826/19839/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 грудня 2019 року № 826/19839/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія Техногруп»
доКиївської міської митниці ДФС
провизнання протиправною бездіяльності та скасування рішення

Прийняв до уваги наступне

Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустрія Техногруп» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить суд :

Визнати протиправною бездіяльність КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ МИТНИЦІ ДФС, яка полягає у не скасуванні рішення про коригування митної вартості товару №100250001/2016/00009/2 від 20.10.2016 та не поверненні фінансових гарантій, наданих ТОВ «Індустрія Техногруп» під час митного оформлення товарів за вантажною митною декларацією №100250001/2016/116295.

Зобов`язати КИЇВСЬКУ МІСЬКУ МИТНИЦЮ ДФС (місцезнаходження: бул. Івана Лепсе, 8-А, м. Київ, 03680, ідентифікаційний код: 39422888) скасувати рішення про коригування митної вартості №100250001/2016/00009/2 від 20.10.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.01.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/19839/16 за вказаним позовом ТОВ «Індустрія Техногруп», закінчено підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду (головуючий суддя Кузьменко В.А.).

В подальшому відповідно до розпорядження Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.10.2017 року № 6931 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» справу № 826/19839/16 передано на повторний автоматичний розподіл між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2017 року дану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Дегтярьовій О.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2017 (суддя Дегтярьова О.В.) прийнято справу до свого провадження та призначено судове засідання.

Відповідно до Розпорядження № 102 від 22.01.2018, внаслідок перебування на лікарняному судді у зв`язку з вагітністю та пологами судді, в провадженні якої перебувала адміністративна справа №826/19839/16 і не була нею розглянута, справу передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2018 матеріали справи №826/19839/16 передано судді Арсірію Р.О.

Ухвалою суду від 26.01.2018 прийнято справу до свого провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення норм Митного кодексу України необґрунтовано використано другорядний метод визначення митної вартості товарів, які переміщувались позивачем через митний кордон України, що призвело до того, що митна вартість товару була збільшена. Позивач також зазначає, що у відповідача не було підстав для непогодження із заявленою ним митною вартістю, визначеною за методом №1, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись при цьому на неподання позивачем повного пакету належних документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, та на виявлені невідповідності у товаросупровідних документах, поданих до митного оформлення. За таких обставин контролюючий орган просить суд в позові відмовити.

В подальшому, керуючись ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

20.10.2016 відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA100250001/2016/000092/2, яким митну вартість товару, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до ст.64 Митного кодексу України.

Підставою для прийняття вказаного спірного рішення про коригування митної вартості стали наступні обставини, про що зазначено в графі 33 рішення.

Так, використані декларантом відомості та обраний метод її визначення не підтверджено документально, а саме : наявні розбіжності у документах наданих до митниці.

Зокрема, в наданому договорі на перевезення № DT01/2015ODS від 30.01.2015 передбачено ч.5, що вартість витрат експедитора вказується в додатковій угоді до даного договору, яку в свою чергу не надано;

У експортній декларації та в довідці про транспортні витрати вказано номер коносаменту 957730947 до митного оформлення коносамент № XMNLEG1609003 від 03.09.2016№

В наданому інвойсі та експортній декларації країни відправлення зазначено контракт № JD16275, натомість до митного оформлення подано контракт № 24/16 від 05.07.2016;

В платіжних дорученнях теж вказано контракт № 24/16 від 05.07.2016 по якому фактично була здійснена проплата у сумі 17 041,50 дол.США та 7 303,50 дол.США, що в загальній сумі відповідає сумі по інвойсу № М1609004 від 31.08.2016;

В прайс-листі виробника QUANZHOU JINTIAN MACHINERY CO., LTD згідно контракту № 24/16 від 05.07.2016 виробник QUANZHOU JINDING TRADE CO., LTD.

Викладення інших обставин неправомірного визначення позивачем митної вартості за основним методом на підставі первинно наданих до митного оформлення документів відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України графа 33 не містить.

Як наслідок, про що в подальшому зазначається в гр.33 оскаржуваного рішення, митним органом запропоновано позивачу надати додаткові документи, відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України.

На думку відповідача, вказані вище обставини є достатніми підставами для відмови позивачу у визначенні митної вартості товарів за основним методом за ціною контракту.

При цьому, інші методи визначення митної вартості, окрім основного і резервного, митним органом використані не були, в зв`язку з неможливістю їх застосування до спірних відносин, що а ні судом, а ні позивачем під сумнів не ставиться.

ТОВ «Індустрія Техногруп» звернулося до м/п Західний із заявою про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов`язання. Для оформлення випуску товару під гарантійні зобов`язання 21.10.2016 ТОВ «Індустрія Техногруп» подало до Київської міської митниці додаткову вантажну митну декларацію № 100250001/2016/116295 та сплатило митні платежі обчислені із митної вартості товарів визначеної митним органом. Цього ж дня товар був випущений митним органом у вільний обіг під гарантійні зобов`язання ТОВ «Індустрія Техногруп».

В подальшому, в межах визначених Митним кодексом України строків, позивачем з метою підтвердження достовірності визначення митної вартості за основним методом, надано митному органу: копія контракту № 24/16 від 05.07.2016; копія додатку № 1 до вказаного контракту; копія інвойсу; копії платіжних доручень в іноземній валюті; копії комерційної пропозиції постачальника та прайс-листа, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; копії договору № DT01/2015ODS від 30.01.2015 про транспортно-експедиторського обслуговування, довідку перевізника про вартість послуг з перевезення, заявку на перевезення вантажу морським транспортом від 11.10.2016 рахунка-фактури про вартість послуг з перевезення та платіжного доручення про їх оплату; Засвідчений належним чином висновок ДП «Державний Інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків» від 19.10.2016 з доказом його оплати.

Однак, додатково надані позивачем документи не були прийняті відповідачем до уваги, як доказ правомірності визначення позивачем митної вартості за основним методом.

Враховуючи зазначене, митна вартість товарів лишилась скоригованою із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

Не погоджуючись із таким рішенням митного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, зазначає наступне.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно пункту 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Згідно частини першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до частини шостої статті 264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Так, відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2016 між ТОВ «Індустрія Техногруп» та компанією «QUANZHOU JINDING TRADE CO., LTD» (Китай) було укладено Контракт № 24/16, згідно п. 2.1 якого ТОВ «Індустрія Техногруп» придбавало у вказаної компанії запасні частини до дорожньо-будівельної техніки.

12.10.2016 з метою митного оформлення Товару ТОВ «Індустрія Техногруп» подало до м/п «Західний» Київської міської митниці ДФС вантажну митну декларацію (ВМД) № 100250001/2016/115643, якою, в тому числі, задекларувало імпорт наступного товару (надалі за текстом - «Товар»):

- ланцюга гусеничного в зборі з башмаками 154-32-04071/D83 у кількості 2 шт., ланцюга гусеничного CR5465/47/D6 N у кількості 2 шт., ID 1690/49/РС240 NLC у кількості 4 шт., КМ2561/51/РС240 LC у кількості 4 шт.;

- частини, призначені виключно для екскаваторів та бульдозерів зі сталі: каток опорний CR 6152/D6 (бульдозер CAT D6) у кількості 5 шт., KL18/TC240 (екскаватор VOLVO EC 240) у кількості 13 шт., LK 132/JS210 (екскаватор JCB JS210) у кількості 12 шт., 81N8-11012/R320 (екскаватор HYUNDAI К320) у кількості 18 шт., CR6153/D6 N (бульдозер CAT D6N) у кількості 8 шт., CR6089/D6 R (бульдозер CAT D6R) у кількості 6 шт., 2270-1005/255LC-V (екскаватор DOOSAN S225LC-V) у кількості 4 шт., 14614180/ЕС360 (екскаватор VOLVO EC 360) у кількості 18 шт., каток підтримуючий LK31 JS240 (екскаватор JCB JS210) у кількості 4 шт., 24100N5946F2/SK250 (екскаватор KOBELCO SK250) у кількості 6 шт., FT3515/ZX240 (екскаватор HITACHI ZX240) у кількості 4 шт., КМ4182/РС (екскаватор KOMATSU РС240) у кількості 4 шт., ID 1460/D6 (бульдозер CAT D6) у кількості 4 шт., 14527126/ЕС290 (екскаватор VOLVO EC 290) у кількості 2 шт., 207-30-00140-JSB/PC340 (екскаватор KOMATSU РС340) у кількості 7 шт., 14527124/ЕС360 (екскаватор VOLVO EC 360) у кількості 4 шт., каток направляючий 9176864-JSB/ZX240 (екскаватор HITACHI ZX240) у кількості 4 шт., 1181-00030-JSB/EC240 (екскаватор VOLVO PC 340) у кількості 1 шт., KM834/D65 (бульдозер KOMATSU D65) у кількості 1 шт., 207-30-00160-JSB/PC340 (екскаватор KOMATSU РС240) у кількості 2 шт., CR6597/CAT330 (екскаватор CAT 340) у кількості 1 шт., 81N8-13010-JSB/R320 (екскаватор HYUNDAI R320) у кількості 1 шт., Башмак 6Y6286/D6 R у кількості 80шт., Е190А2085-600-JSB/EC240 у кількості 100 шт.;

- зірочка 1033091/ZX200 у кількості 4 шт., FT3650/JS110 у кількості 2 шт., V015/EC210 у кількості 6 шт., 332/J0022/JS200 у кількості 4 шт., V069/EC360 у кількості 2 шт., 154-27-12273/83/D85 у кількості 6 шт.

ТОВ «Індустрія Техногруп» задекларувало митну вартість товару на рівні 655 211,66 грн (еквівалент 24 345,00 доларів США), яку визначило за ціною товару - 629 359,951 грн. (23 345,00 доларів CШA), з врахуванням транспортних витрат 25 851,71 грн. (еквівалент 1000,00 доларів США).

До митної декларації були долучені наступні документи, перелік яких наведено в гр. 44 Декларації, а саме: міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 2582 від 10.10.2016; коносамент № XMNLEG1609003 від 03.09.2016; документ, що підтверджує вартість перевезення №1241/ODS від 11.10.2016; рахунок-фактура (інвойс) № М1609004 від 31.08.2016; пакувальний лист №М1609004 від 31.08.2016; договір № 24/16 від 05.07.2016; доповнення до договору № 1 від 05.07.2016; інші документи, які не впливають на числові значення митної вартості.

На вимогу митного органу позивачем додатково були надані : копія контракту № 24/16 від 05.07.2016; копія додатку № 1 до вказаного контракту; копія інвойсу; копії платіжних доручень в іноземній валюті; копії комерційної пропозиції постачальника та прайс-листа, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; копії договору № DТ01/2015ODS від 30.01.2015 про транспортно-експедиторського обслуговування, довідку перевізника про вартість послуг з перевезення, заявку на перевезення вантажу морським транспортом від 11.10.2016 рахунка-фактури про вартість послуг з перевезення та платіжного доручення про їх оплату; висновок ДП «Державний Інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків» від 19.10.2016 з доказом його оплати.

Проте, як свідчать матеріали справи, дані документи митним органом до уваги взяті не були.

Як зазначалося вище, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до митного посту і з заявою про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов`язання, пожало додаткову ВМД та сплатило митні платежі.

18.11.2016, керуючись ч. 8 ст. 55 МК України, ТОВ «Індустрія Техногруп» з метою підтвердження заявленої митної вартості товару, визначеного за ціною договору (метод 1) на рівні 655 211,66 грн. (еквівалент 24 345,00 доларів США) та скасування рішення про коригування митної вартості Товарів № 100250001/2016/00009/2 від 20.10.2016 подало до митного органу Заяву про застосування митної вартості товарів заявленої декларантом (вх. №9972) разом із супровідними документами для її підтвердження.

Не отримавши відповіді на свою заяву, 02.12.2016 ТОВ «Індустрія Техногруп» звернулось до Київської міської митниці ДФС із заявою вх. №10552, в якій повторно просило скасувати рішення про коригування митної вартості Товарів №100250001/2016/00009/2 від 20.10.2016 та повернути ТОВ «Індустрія Техногруп» надмірно сплачені платежі з ПДВ у розмірі 34662,04 грн. та ввізного мита у розмірі 4868,90 грн. Проте, відповіді позивач не отримав.

Слід зазначити, що в гр. 33 рішення про коригування митної вартості відповідачем зазначено про проведення процедури консультацій.

За змістом ч.5 ст.55, ч.4 ст.57 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про вказану розбіжність зі сторони митного органу під час проведення процедури консультацій та до прийняття рішення про коригування митної вартості.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, оскільки матеріали справи містять в собі: копію контракту № 24/16 від 05.07.2016; копію додатку № 1 до вказаного контракту; копію інвойсу; копії платіжних доручень в іноземній валюті; копії комерційної пропозиції постачальника та прайс-листа, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; копії договору № DТ01/2015ODS від 30.01.2015 про транспортно-експедиторського обслуговування, довідку перевізника про вартість послуг з перевезення, заявку на перевезення вантажу морським транспортом від 11.10.2016 рахунка-фактури про вартість послуг з перевезення та платіжного доручення про їх оплату; висновок ДП «Державний Інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків» від 19.10.2016 з доказом його оплати; за відсутності у митного органу можливості визначити митну вартість за другорядними методами, про що зазначено в гр.33 рішення, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку що правомірність коригування митної вартості за резервним методом спростовується матеріалами справи, що є підставою для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості.

За таких обставин, суд вважає за правильне задовольнити позовні вимоги в цій частині шляхом визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, адже саме такий спосіб захисту призведе до відновлення порушених майнових прав позивача.

Позовні вимоги в частині не повернення фінансових гарантій є передчасними, адже на час звернення позивача до митного органу з заявою про повернення коштів, рішення про коригування митної вартості було чинним, а отже, у відповідача були відсутні підстави для складення відповідного висновку, внаслідок чого в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення від 20.10.2016 №UA100250001/2016/00009/2 про коригування митної вартості товару.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Індустрія Техногруп» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 грн за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Індустрія Техногруп» (03179, м.Київ, просп.Перемоги, буд.125, оф.7, ).

Київська міська митниця ДФС (03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 8-а, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій