Справа № 400/2227/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2227/19

Головуючий в 1 інстанції: Марич Є.В. Дата і місце ухвалення: 10.10.2019р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу від 08 липня 2019 року №299-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », яким позивачу, як заступнику начальника управління - начальнику відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи ГУ ДФС у Миколаївській області, оголошено догану за невиконання вимог щодо політичної неупередженості, що призвело до порушення ч.2 ст.10 Закону України «Про державну службу».

Позов обґрунтовувала тим, що дисциплінарне провадження, на підставі якого прийнято спірний наказ, здійснювалося дисциплінарною комісією ГУ ДФС у Миколаївській області, серед членів якої, в порушення вимог абз.1 ч.3 та ч.4 ст.69 Закону України «Про державну службу», не було жодного представника виборного органу первинної профспілкової організації або, у разі відсутності профспілкової організації, представника державних службовців ГУ ДФС у Миколаївській області, обраного на загальних зборах (конференції) державних службовців. Крім того, робочою групою було проведено службову перевірку, результати якої оформлено доповідною запискою, а не службове розслідування з оформленням за його наслідками висновку, як це передбачено положеннями статті 71 Закону України «Про державну службу». Також, позивач посилалася на те, що дисциплінарна комісія дійшла необґрунтованого висновку про наявність в її діях складу дисциплінарного проступку, передбаченого п.8 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», а саме: невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця. Такого висновку комісія дійшла лише на підставі дослідження сторінки ОСОБА_1 в соціальній мережі Facebook та скріншотів цієї сторінки, що були направлені громадянином ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку. При цьому, комісією не встановлено наявності на особистій сторінці позивача в соціальній мережі матеріалів, які стосуються виборчої компанії кандидатів у Президенти України та демонстрацію позивачем політичних поглядів. Стосовно скріншотів сторінки, надісланих громадянином ОСОБА_3 , то позивач вважає, що відповідачем безпідставно взято їх до уваги, оскільки неможливо стверджувати про їх достовірність.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 10.10.2019р., з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що Головним управлінням ДФС у Миколаївській області відзив на позовну заяву подано з порушенням строку, встановленого судом для його подання. Однак, незважаючи на вказану обставину, суд першої інстанції врахував його при вирішенні спору, а також докази, додані відповідачем до відзиву. В даному випадку судом першої інстанції грубо порушено вимоги ч.8 ст.79 КАС України, якою встановлено заборону прийняття судом першої інстанції доказів, не поданих у встановлений судом або законом строк. Зазначене призвело до порушення судом принципу рівності усіх учасників справи перед законом і судом. Крім того, апелянт зазначає про порушення судом строків розгляду справи, встановлених ст.258 КАС України.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки твердженням позивача, що дії відповідача щодо проведення службової перевірки з метою встановлення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку ОСОБА_1 не відповідають вимогам статті 71 Закону України «Про державну службу». Замість службового розслідування було проведено службову перевірку, за результатами якої робочою групою складено доповідну записку. При цьому, результати службового розслідування мають бути оформлені висновком про наявність або відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку.

Посилається апелянт і на те, що зі змісту висновку та доповідної записки незрозуміло чи встановлено дисциплінарною комісією у який саме час та чи взагалі на сторінці позивача у соціальній мережі Facebook розміщувався контент, який демонструє політичні погляди та особисте ставлення ОСОБА_1 до політичних партій. Дисциплінарною комісією не враховано наданих позивачем пояснень щодо того, що її сторінкою у соціальній мережі Facebook користуються члени родини (чоловік, дочка, матір), доступ до цієї сторінки є відкритим на домашньому персональному комп`ютері.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 10.09.2018р. ОСОБА_1 працює у Головному управлінні ДФС у Миколаївській області на посаді заступника начальника управління - начальника відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи Головного управління ДФС у Миколаївській області. Позивач має спеціальне звання «Радник податкової та митної справи І рангу».

15.04.2019р. до ГУ ДФС у Миколаївській області від громадянина ОСОБА_3 надійшло звернення, в якому він просив вжити відповідних заходів у відношенні позивача, у зв`язку з тим, що нею проводиться політична агітація в соціальній мережі за одного із кандидатів в Президенти України, а також на робочому місці. Зокрема, у зверненні зазначено, що у соціальній мережі Facebook на своїй власній сторінці заступник начальника управління - начальник відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи Головного управління ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 активно агітує за одного з кандидатів у Президенти України, розміщує агітаційні пости та пости, які дискредитують інших кандидатів, відкрито висловлює своє ставлення до політичних партій та діячів, висміює дії інших політичних сил, тобто порушує вимоги ст.10 Закону України «Про державну службу».

17.04.2019р. начальник ГУ ДФС у Миколаївській області видав розпорядження №105-р «Про проведення службової перевірки», яким доручив провести у період з 18.04.2019р. по 24.04.2019р. службову перевірку у відношенні заступника начальника управління - начальника відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи Головного управління ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 з питання розгляду фактів, викладених у зверненні громадянина ОСОБА_3 Вказаним наказом для проведення перевірки створено робочу групу.

Доповідною запискою від 25.04.2019р. №1332/14-29-10-03-07 в.о. начальника відділу запобігання та виявлення корупції ГУ ДФС у Миколаївській області повідомлено начальника ГУ ДФС у Миколаївській області про результати проведення перевірки на виконання розпорядження ГУ ДФС у Миколаївській області від 17.04.2019 р. №105-р та запропоновано ініціювати дисциплінарне провадження у відношенні позивача по факту порушення ст. 10 Закону України «Про державну службу».

Керуючись ч.1 ст.68 Закону України «Про державну службу» начальником ГУ ДФС у Миколаївській області Копіцею В. ініційовано дисциплінарне провадження стосовно заступника начальника управління - начальника відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи Головного управління ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 по факту порушення вимог ст. 10 Закону України «Про державну службу», ст.40 Закону України «Про запобігання корупції», п.п.3.10.2 п.3.10 п.3 Правил етичної поведінки в органах ДФС, затверджених наказом ДФС України від 03.04.2019р. №257, в частині протиправної публічної демонстрації своїх політичних поглядів, що негативно вплинуло на імідж та довіру до органів ДФС.

20.05.2019р., під час проведення службового розслідування у позивача було відібрано письмові пояснення, в яких остання зазначила, що сторінкою у соціальній мережі Facebook особисто не користується давно, проте її аккаунтом користуються члени її родини. Агітацію за кандидатів на пост Президента України у 2019 році не проводила, в тому числі і серед працівників ГУ ДФС у Миколаївській області. З громадянином ОСОБА_3 не знайома.

Також, в ході проведення службового розслідування на адресу заявника громадянина ОСОБА_3 відповідачем було направлено письмову пропозицію щодо надання додаткових матеріалів по суті справи, а саме: знімків зі сторінки ОСОБА_1 у соціальній мережі Facebook.

У відповідь на зазначену пропозицію гр. ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку на офіційну поштову адресу ГУ ДФС у Миколаївській області в підтвердження фактів, викладених у його зверненні від 15.04.2019р., надав 11 скріншотів (знімків екрану) з сторінки ОСОБА_1 у соціальній мережі Facebook.

Згідно висновку за результатами дисциплінарного провадження щодо позивача, під час службового розслідування встановлено факт демонстрації позивачем своїх політичних поглядів шляхом розміщення контенту в соціальній мережі, який демонструє політичні переконання та погляди, що є порушенням ст. 10 Закону України «Про державну службу». Такого висновку робоча група дійшла за результатами дослідження скріншотів з сторінки ОСОБА_1 в соціальній мережі Facebook, наданих скаржником ОСОБА_3 , дослідження сторінки позивача в соціальній мережі та з врахуванням пояснення позивача. При цьому, у висновку за результатами дисциплінарного провадження зазначено, що не знайшло свого підтвердження те, що позивач проводить агітацію у приміщенні ГУ ДФС у Миколаївській області.

Комісія дійшла висновку про наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, передбаченого п.8 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», що передбачає притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність (п.3 ч.1, ч.4 ст.66 Закону України «Про державну службу»). Між тим, з урахуванням обставин, що пом`якшують відповідальність (бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень) робочою групою запропоновано до позивача застосувати за дисциплінарний проступок дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

На підставі висновків службового розслідування, відповідачем прийнято наказ від 26.06.2019 р. №274-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », яким наказано позивачу оголосити догану за невиконання вимог щодо політичної неупередженості після виходу її на роботу із відпустки.

Наказом ГУ ДФС у Миколаївській області від 08.07.2019р. №299-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » заступнику начальника управління - начальнику відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання вимог щодо політичної неупередженості, що призвело до порушення ч.2 ст.10 Закону України «Про державну службу».

Не погоджуючись з правомірністю вказаного наказу ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем під час дисциплінарного провадження повністю встановлено вину позивача у вчинені такого дисциплінарного проступку як невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця, а саме: встановлено факт демонстрації своїх політичних поглядів шляхом розміщення інформації політичного змісту у соціальній мережі.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на те, її сторінкою в соціальній мережі користується родина, зазначивши, що позивач, надаючи право членам своєї родини доступу до своєї сторінки у соціальній мережі, мала передбачити можливість членами її родини публікації інформації будь-якого змісту, у тому числі і політичного та мала попередити виклад такої інформації на своїй сторінці, враховуючи, що вона є державним службовцем, на якого покладено обов`язок дотримання принципу політичної неупередженості.

Також, суд першої інстанції визнав необґрунтованими твердження ОСОБА_1 , що демонстрація політичних поглядів державного службовця заборонена тільки під час виконання ним службових обов`язків, оскільки стаття 10 Закону України «Про державну службу», яка передбачає дане обмеження, не містить часові розмежування (під час виконання службових обов`язків чи в особистий час) в поведінці державного службовця щодо політичної неупередженості.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Порядок та процедуру проведення дисциплінарного провадження стосовно державного службовця визначає Закон України «Про державну службу» №889-VIII.

Згідно ч.1 ст.64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч.1 ст.65 Закону №889-VIII).

Відповідно до п.8 ч.2 ст.65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком, зокрема, є невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця.

Відповідно до ч.1, ч.3, ч.4 ст.66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Згідно з частиною першою статті 67 Закону №889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.68 Закону №889-VIII дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що за невиконання вимог щодо політичної неупередженості державний службовець підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження такого державного службовця про неповну службову відповідність. Такий вид стягнення накладається суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Частиною 1 статті 69 Закону передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ. Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 7, п.1 ч.8, 9 ст.71 Закону України «Про державну службу» з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.

Службове розслідування стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», проводиться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, а стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», - дисциплінарною комісією у державному органі.

Особи, які проводять службове розслідування, мають право: одержувати пояснення від державного службовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб щодо обставин справи; одержувати у підрозділах державного органу чи за запитом в інших органах необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; одержувати консультації відповідних спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Державний службовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються.

За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, Законом №889-VIII визначено можливість притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності як на підставі подання дисциплінарної комісії, яке має рекомендаційний характер для суб`єкта призначення (ст.69 Закону №889-VIII), так як за наслідками проведеного службового розслідування - на підставі висновку про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності (ст.71 Закону №889-VIII).

Як вбачається з матеріалів справи, спірний наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності прийнято Головним управлінням ДФС у Миколаївській області на підставі подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДФС у Миколаївській області та матеріалів дисциплінарної справи, що відповідає положенням Закону №889-VIII. До того ж, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем забезпечено право ОСОБА_1 щодо надання пояснень, а також відповідних документів та матеріалів щодо обставин, які досліджуються.

На підставі викладеного, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що дії відповідача щодо проведення перевірки з метою встановлення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку ОСОБА_1 не відповідають вимогам статті 71 Закону України «Про державну службу».

Питання щодо політичної неупередженості державного службовця визначено статтею 10 Закону №889-VIII, частинами, 1, 2 якої передбачено, що державний службовець повинен неупереджено виконувати законні накази (розпорядження), доручення керівників незалежно від їх партійної належності та своїх політичних переконань.

Державний службовець не має права демонструвати свої політичні погляди та вчиняти інші дії або бездіяльність, що у будь-який спосіб можуть засвідчити його особливе ставлення до політичних партій і негативно вплинути на імідж державного органу та довіру до влади або становити загрозу для конституційного ладу, територіальної цілісності і національної безпеки, для здоров`я та прав і свобод інших людей.

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону №889-VIII державний службовець не має права організовувати і брати участь у страйках та агітації (крім випадку, передбаченого частиною четвертою цієї статті).

Статтею 58 Закону України «Про вибори Президента України» передвиборну агітацію визначено як здійснення будь-якої діяльності з метою спонукання виборців голосувати за або не голосувати за певного кандидата на пост Президента України. Передвиборна агітація може здійснюватися у будь-якій формі та будь-якими засобами, що не суперечать Конституції України та законам України.

Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані при виконанні своїх службових повноважень дотримуватися політичної нейтральності, уникати демонстрації у будь-якому вигляді власних політичних переконань або поглядів, не використовувати службові повноваження в інтересах політичних партій чи їх осередків або окремих політиків.

Аналогічні вимоги до державних службовців визначено пунктом 2 розділу ІІІ Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016р. №158, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 31.08.2016р. за №1203/29333.

Обов`язок працівників дотримуватися принципу політичної неупередженості, визначеного ст.10 Закону №889-VIII, передбачений і вимогами п.п.3.10.2 п.3.10 п.3 Правил етичної поведінки в органах ДФС, затверджених наказом ДФС України від 03.04.2019р. №257, з якими позивача ознайомлено під підпис.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факти, викладені у зверненні громадянина ОСОБА_3 стосовно того, що ОСОБА_1 у соціальній мережі Facebook на своїй сторінці, на якій зазначено її прізвище та ім`я і місце роботи, розміщує агітаційні пости, пости які дискредитують інших кандидатів, відкрито висловлює своє ставлення до політичних партій та діячів, висміює окремі політичні сили, підтверджуються наданими громадянином ОСОБА_3 скріншотами з соціальної мережі, копії яких наявні в матеріалах справи.

Твердження апелянта про те, що надані скріншоти можуть не відповідати дійсності колегія суддів розцінює виключно як припущення позивача, які не підтверджено жодним доказом. А відтак, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для сумніву у правдивості наданих ОСОБА_3 підтверджень фактів, викладених ним у заяві від 15.04.2019р.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що зміст публікацій викладених на даній сторінці свідчить про демонстрацію політичних поглядів позивача щодо кандидатів в Президенти України.

Колегія суддів враховує, що апелянт не заперечує належності саме їй відповідної сторінки (аккаунту) у соціальній мережі Facebook.

Апелянт лише посилається на те, що вона не має відношення до розміщення на сторінці у соціальній мережі матеріалів, які зображені в наданих скріншотах, оскільки її сторінкою користується її родина, доступ на домашньому комп`ютері є відкритим, відсутній пароль до сторінки.

Такі твердження апелянта колегія суддів не приймає до уваги та погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 , перебуваючи у статусі державного службовця, на якого покладено обов`язок дотримання принципу політичної неупередженості, надаючи право членам своєї родини доступу до своєї сторінки у соціальній мережі, мала передбачити можливість членами її родини публікації інформації будь-якого змісту, у тому числі і політичного та мала попередити виклад такої інформації на своїй сторінці.

Посада державного службовця передбачає деякі обмеження, про які позивач була попереджена під час прийняття її на роботу і з якими погодилась, обіймаючи посаду державного службовця.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки відповідача щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, передбаченого п.8 ч.2 ст.65 Закону №889-VIII. Варто зазначити, що наказом від 08 липня 2019 року №299-о Головним управлінням ДФС у Миколаївській області до позивача застосовано менш суворе стягнення, аніж це передбачено ч.4 ст.66 Закону №889-VIII.

А відтак, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вказаного наказу.

Щодо посилань ОСОБА_1 на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилося у прийнятті судом до уваги відзиву на позовну заяву, наданого Головним управлінням ДФС у Миколаївській області з порушенням строку, встановленого судом, а також у розгляді справи з порушення строку, встановленого ст.258 КАС України, то колегія суддів зазначає, що зазначені обставини не є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду у відповідності до частини 3 статті 317 КАС України.

Інші порушення судом першої інстанції норм процесуального права, згідно ч.2 ст.317 КАС України, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого у даному випадку колегією суддів не встановлено.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа, у відповідності до п.1 ч.6 ст.12 КАС України, є справою незначної складності та розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 03 грудня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук