Справа № 824/1176/18-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1176/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.О. Григораша, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

скасувати постанову Управління Держпраці в Чернівецькій області про накладення штрафу №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є фізичною особою-підприємцем, видом економічної діяльності якої є роздрібна торгівля з лотків на ринках іншими товарами.

На підставі трудових договорів, у позивача працюють три працівника, які одночасно являються членами сім`ї та родиною позивача, а саме: цивільна дружина ОСОБА_2 , її донька ОСОБА_3 , та брат ОСОБА_4 .

29.10.2018 року посадовою особою Управління Держпраці у Чернівецькій області складено акт №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. , на підставі якого винесено постанову №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 111690,00 грн.

Позивач вважає, що результати проведеного відповідачем інспекційного відвідування є протиправними та такими що суперечать вимогам передбаченими чинним законодавством.

Позивач зазначив, що зі змісту направлення на проведення інспекційного відвідування від 22.10.2018 року №04-297, яке було видано відповідачем на підставі наказу №550, інспекційне відвідування позивача обов`язково повинно здійснюватися особами визначеними наказом №550 протягом 2 робочих днів з 24 по 25.10.2018 року, за адресою м. Чернівці вул. Шухевича, ринок "Газкомплектприлад", з питання дотримання вимог законодавства про працю, в тому числі укладання трудових договорів та оформлення трудових відносин з працівниками.

При цьому, як вбачається зі змісту акта №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ від 29.10.2018 року, складеного та підписаного головним державним інспектором органу контролю Ревуцьким Л.І. зазначено про те, що інспекційне відвідування об`єкта відвідування розпочато 24.10.2018 року та завершено 29.10.2018 року, що суперечить Наказу № 550.

У тексті акта №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ від 29.10.2018 року уповноважена посадова особа відповідача вказує що, на час здійснення інспекційного відвідування за адресою діяльності позивача було виявлено допущені порушення вимог Кодексу законів про працю України, зокрема ст. 29 КЗпП України, щодо початку роботи найманого працівника не роз`яснив працівникові його права і обов`язки, не проінформував під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, та ін. Крім того, в акті зазначена невідповідність встановленої заробітної плати працівникові, оскільки зазначено дві суми 3200 грн та 3723 грн.

15.11.2018 року за підписом ОСОБА_7 - заступника начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області, було винесено Постанову №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 111690,00 грн де інспекційна перевірка проводилась на ринку "Рейтинг".

Окрім цього, за результатами інспекційного відвідування відповідачем не було внесено до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) інформації визначеної п. 25 Порядку № 387.

Позивач вважає проведене відповідачем інспекційне відвідування позивача протиправним, оскільки його результати не підтверджені жодними належними доказами, зокрема, у направленні №04-297 зазначено, що інспекційне відвідування повинно здійснюватися особами визначеними Наказом №550, зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_9 протягом 2 робочих днів з 24 по 25.10.2018 року. Крім того, органом контролю порушено норми ч. 2 ст. 7 Закону №877-V - не вказано у направленні тип заходу.

Зазначив, що оскільки він використовує працю трьох найманих працівників, тому за визначенням ст. 55 ПК України має статус суб`єкта мікропідприємництва, а відтак за нормами п. 10 Порядку № 295, інспекційне відвідування здійснене відповідачем жодним чином не може бути продовженим та не може перевищувати 2 (двох) робочих днів.

При цьому, як вбачається з акта №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ від 29.10.2018 року, інспекційне відвідування об`єкта відвідування розпочато 24.10.2018 року та завершено 29.10.2018 року, що значно перевищує строк проведення заходу, визначеного відповідачем у наказі №295 та направленні № 04-119.

Окрім цього, факт перевищення відповідачем строку проведення інспекційного відвідування, поза межами відведеного часу, підтверджується вимогою відповідача про надання/поновлення документів №ЧВ-1091/18/424/ПД від 24.10.2018 року, у якому уповноважені посадові особи органу контролю вказали, що у зв`язку із відсутністю документів та неможливістю проведення інспекційного відвідування без надання позивачу відповідних підтверджуючих документів самовільно зупинили інспекційне відвідування на 4 робочі дні, зобов`язавши об`єкт відвідування у строк до 10 год. 00 хв. 29.10.2018 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Відразу при отриманні вимоги про надання документів, позивачем було передано інспекторам всі оригінали документів які в нього знаходяться. Однак, інспектори, не складаючи ніяких процесуальних документів, не роблячи ніякої відмітки про виконане, провели їх вилучення до місця своєї роботи, де позивач в подальшому повинен був особисто звертатись для їх повернення.

Отже, здійснення інспекційного відвідування позивача повинно було бути здійснено в період з 24 по 25 жовтня 2018 року. При цьому акт № ЧВ-1091/18/424/НД/АВ від 29.10.2018 року повинен був складатись 25.10.2018 року. Таким чином, оскільки органом контролю було здійснено інспекційне відвідування позивача поза межами строку, встановленого наказом №550 та Направленням №04-297, результати такого відвідування слід визнати неправовими.

Як вбачається із змісту вимоги, органом контролю за відсутності відповідного дозволу відбулось вилучення ряду оригіналів документів об`єкта відвідування.

Отже, внаслідок неправових дій посадових осіб відповідача порушено приписи абз. 2 ч. 10 ст. 4 та ч. 4 ст. 7 Закону № 877-V п. 10 Порядку № 295. Таким чином, слід вважати що інспекційне відвідування проведене в період з 24 по 29 жовтня 2018 року органом контролю протиправним, а його результати такими, що не можуть бути прийнятими до уваги.

У противагу вимогам, визначеним ч. 6 ст. 7 Закону № 877-V, посадовими особами відповідача в акті № ЧВ-1091/18/424/НД/АВ від 29.10.2015 року не зазначено тип заходу та предмет державного нагляду (контролю).

Також, як вбачається зі змісту постанови №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року вона складена не уповноваженими наказом № 550 та направленням № 04-297 особами, а неуповноваженою на проведення інспекційного відвідування посадовою особою - заступником начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Кушнір Галиною Миколаївною.

Отже, з урахуванням направлення від 22.10.2018 року №04-297, інспекційна перевірка повинна проводитись на ринку "Газкомплектприлад", а фактично проводилась на ринку "Рейтинг", що встановлено відповідно до змісту постанови №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року.

Стосовно твердження відповідача, які містяться у тексті акта №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ від 29.10.2018 року про порушення ст. 106 та 107 КЗпП України, позивач зазначив, що згідно задокументованого часу фактичної роботи працівників, не було жодного випадку відпрацювання робітником надурочно, а тому відсутні ознаки правопорушення передбаченого ст. 106 КЗпП України.

Також позивач зазначив, що за результатами інспекційного відвідування не пізніше-наступного робочого дня з дня проведення інспекційного відвідування до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) органом контролю слід вносити інформацію, що відображає результати проведення інспекційного відвідування позивача, однак станом на 22.11.2018 року вказана інформація до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) внесена не була.

Таким чином, позивач вважає, що рішення відповідача про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 111690,00 грн, є неправомірними та такими, що прийняті за межами наданих органу контролю повноважень та у спосіб, що не передбачений Конституцією, Законами та підзаконними нормативними актами України. Постанова №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року не може слугувати підставою для накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 111690,00 грн.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив проти позову в якому зазначив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі з лотків і на ринках іншими товарами за адресою місто Чернівці, вулиця Шухевича, ринок "Рейтинг".

Заробітна плата працівників встановлена з квітня 2017 року на рівні 3200 грн протягом 2017 року не змінювалась, згідно відомостей нарахування зарплати з січня 2018 року заробітна плата встановлена в сумі 3723 грн.

Індексація заробітної плати, яка передбачена Законом України від 06.02.2003 року №491 "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та постановою КМУ від 17.07.2003 року, щодо Порядку проведення індексації грошових доходів населення, протягом 2017-2018 рр. працівникам ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , не нараховувалась.

Перевіркою табелів обліку робочого часу за січень-жовтень 2018 року, встановлено, що в них відображається відпрацювання працівниками по 7 годин в день із наданням одного вихідного дня протягом тижня, перед вихідним днем тривалість робочого часу становить 5 годин. Також в табелях відображено роботу всіх працівників у святкові дні (8 березня, 24 серпня, та ін.) та в окремих місяцях у надурочний час (квітень, травень, червень, серпень, та ін.).

Проте, в порушення ст. 106, 107, КЗпП України щодо нарахування заробітної плати в подвійному розмірі за роботу у святкові дні та роботу у надурочний час працівникам ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не було. На цій основі уповноваженими посадовими особами винесено оскаржувану постанову №ЧВ-1091/18/424/НД/АВЛІТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року.

Відповідач зазначав, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці, відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням, відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

У разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється. На основі вказаних положень був складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимога про надання документів, і відповідно інспекційне відвідування було зупинене.

Таким чином, відповідач вважає, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧВ-1091/18/424/НД1/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року є правомірною і не підлягає скасуванню, а позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими.

Ухвалою суду від 03.12.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 10.01.2019 року.

Судове засідання призначене на 10.01.2019 року відкладено на 05.02.2019 року, у зв`язку з не явкою представника відповідача.

В судовому засіданні призначеному на 05.02.2019 року оголошено перерву до 26.02.2019 року, для надання сторонами додаткових доказів.

Судове засідання призначене на 26.02.2019 року відкладено на 19.03.2019 року, у зв`язку з не явкою представника відповідача.

В судовому засіданні призначеному на 19.03.2019 року оголошено перерву до 04.04.2019 року, для надання витребуваних судом доказів.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

За клопотання представників сторін, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 09.06.2000 року Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с. 81).

Відповідно до Витягу з реєстру платників єдиного податку, позивач здійснює господарську діяльність у м. Чернівцях, ринок "Рейтинг". З 01.01.2013 року позивач перейшов на спрощену систему оподаткування, 2 група (а.с. 19).

24.10.2018 року відповідачем винесено Наказ №550 "Про проведення інспекційних відвідувань", яким наказано здійснити інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавства про працю, укладення трудових договорів та оформлення трудових відносин з працівниками тривалістю 2 робочих дні у період з 24.10.2018 року по 25.10.2018 року та видано направлення на проведення інспекційного відвідування від 22.10.2018 року №04-297 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернівецькій області (а.с. 59-60).

24.10.2018 року інспектором праці Ревуцьким Леонідом Івановичем здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , однак інспекційне відвідування неможливо було провести у зв`язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, у зв`язку з чим, складено акт про неможливість проведення інспекційного відведення №ЧВ-1091/18/424/НД від 24.10.2018 року (а.с. 72-73).

24.10.2018 року Управлінням Держпраці у Чернівецькій області позивачу направлено вимогу про надання/поновлення документів №ЧВ-1091/18/424/ПД, якою зобов`язано позивача у строк до 10 год. 00 хв. 26.10.2018 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, а саме:

1. Копія витягу щодо реєстрації ФОП ОСОБА_1 ;

2. Паспортні дані та ідентифікаційний код;

3. Накази про прийняття працівників на роботу за 2017-2018 роки та ЦПД;

4. Акти виконаних робіт до ЦПД за 2018 рік;

5. Правила внутрішнього трудового розпорядку;

6. Відомості нарахування та виплати заробітної плати за 2017-2018 роки;

7. Табелі обліку використаного робочого часу за 2017-2018 роки;

8. Накази про звільнення працівників та надання відпусток за 2017-2018 роки;

9. Інші документи щодо сплати податків та інших обов`язкових платежів із зарплати працівників за 2018 рік (а.с. 26).

В період з 24.10.2018 року по 29.10.2018 року, головним державним інспектором Ревуцьким Леонідом Івановичем проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка використовує найману працю.

За результатами проведеного інспекційного відвідування складено акт №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ від 29.10.2018 року (а.с. 20-23), яким зафіксовано наступні встановлені порушення:

1) ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України №108 - індексація заробітної плати, яка передбачена Законом України від 06.02.2003 року №491 "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та постановою КМУ від 17.07.2003 року, щодо Порядку проведення індексації грошових доходів населення, протягом 2017-2018 років працівниками ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не враховувалась;

2) ст. 106, 107 КЗпП України - в порушення ст. ст. 106, 107 КЗпП України щодо нарахування заробітної плати у подвійному розмірі за роботу у святкові дні та роботу у надурочний час працівникам ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не враховувалась;

3) ст. 29 КЗпП України - в порушення ст. 29 КЗпП України, ФОП ОСОБА_1 до початку роботи найманого працівника не роз`яснив працівникові його права і обов`язки, не проінформував під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, та ін.

З метою усунення порушень виявлених під час інспекційного відвідування, позивачу було надіслано припис про усунення виявлених порушень №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/П від 05.11.2018 року, яким в строк до 29.11.2018 року зобов`язано усунути порушення вказані в акті №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ від 29.10.2018 року (а.с. 68-69).

Крім того, 30.10.2018 року відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/П/ПТ, яким зафіксовано, що в ході інспекційного відвідування 24-29.10.2018 року було виявлено, що під час здійснення впродовж 2017-2018 років підприємницької діяльності, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю не забезпечив дотримання чинного законодавства про працю відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) (а.с. 86-87).

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 31.01.2019 року №726/2607/18 провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.122).

На підставі акта про інспекційне відвідування №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ від 29.10.2018 року, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧВ-1091/18/414/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року, якою на підставі абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України вирішено накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 111690,00 грн. Зазначена сума підлягала сплаті протягом одного місяця з дня прийняття. Примірник акта позивач отримав 30.10.2018 року (а.с. 70).

Вважаючи протиправною постанову Управління Держпраці в Чернівецькій області про накладення штрафу №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 Положення Про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" від 11.02.2015 року №100 управління Держпраці у Чернівецькій області є територіальним органом Державної служби з питань праці.

Відповідно до п. 1 Положення про Управління Держпраці у Чернівецькій області, затвердженого наказом Держпраці від 03.08.2018 року №84 (далі - Положення №84) управління Держпраці у Чернівецькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковуються.

Підпунктом 1 пунктом 3 Положення №84 визначено, що основними завданнями управління Держпраці є, зокрема реалізація державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно п.п. 5 п. 4 Положення №84 управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, в тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Тобто, закон визначає, що планові та позапланові заходи можуть здійснюватись у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Згідно ч. 2 ст.7 Закону №877-V на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Частиною 3 статті 7 Закону №877-V визначено, що в посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Тобто, даною нормою законодавцем визначено вимоги, яким повинно відповідати посвідчення (направлення) контролюючого органу на проведення перевірки.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону №877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

З аналізу вказаної норми, видно, що обов`язковою умовою для здійснення заходу (перевірки) є пред`явлення посадовими особами органу державного нагляду (контролю) керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надання їх копії суб`єкту господарювання, що й було зроблено працівниками відповідача.

Позивач в обґрунтування порушення відповідачем процедури проведення інспекційного відвідування вказував, що в порушення ч. 2 ст. 7 Закону №877-V відповідачем не вказано у направленні тип заходу (плановий чи позаплановий).

Судом встановлено, що 22.10.2018 року відповідачем видано направлення на проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №04-297, про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, посилання позивача на те, що у направленні не зазначено тип заходу є безпідставними, оскільки планові та позапланові заходи можуть здійснюватись у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом, а у даному випадку відповідачем проводився такий захід як інспекційне відвідування.

Стосовно твердження позивача про те, що тривалість перевірки перевищила дводенний термін встановлений наказом на проведення перевірки №550, суд вважає їх помилковими, у зв`язку із наступним.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 26.04.2017 року №295 (далі - Порядок №295).

Відповідно до п.10 Порядку №295 тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікро підприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Згідно п.18 Порядку №295 у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Судом встановлено, що наказом на проведення інспекційного відвідування №550 від 22.10.2018 року та направленням на проведення інспекційного відвідування №04-297 від 22.10.2018 року визначено тривалість проведення інспекційного відвідування позивача - 2 (два) робочих дні з 24.10.2018 року по 25.10.2018 року.

Водночас, 24.10.2019 року представника Управлінням Держпраці у Чернівецькій області здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , однак інспекційне відвідування неможливо було провести у зв`язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, а саме вимоги №ЧВ-1091/18/424/НД від 24.10.2018 року, у зв`язку з чим складено акт про неможливість проведення інспекційного відведення та направлено позивачу вимогу про надання/поновлення документів №ЧВ-1091/18/424/ПД та зобов`язано у строк до 26.10.2018 року надати копії належним чином завірених документів.

У зв`язку із прийняттям даної вимоги, у відповідності до п. 18 Порядку №295, строк проведення інспекційного відвідування зупинено на 2 (два) дні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 проведено у строки встановлені законом, а тому твердження позивача про порушення строків проведення інспекційного відвідування є безпідставними.

Стосовно твердження позивача про те, що представниками відповідача під час проведення інспекційного відвідування здійснено вилучення ряду оригіналів документів позивача за відсутності відповідного дозволу, то суд вважає їх помилковими, у зв`язку із наступним.

Згідно ч. 10 ст. 4 Закону №877-V посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом. Під час проведення заходів державного нагляду (контролю) не допускається вилучення у суб`єктів господарювання оригіналів їхніх фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, а також комп`ютерів, їх частин, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи, 24.10.2018 року Управлінням Держпраці у Чернівецькій області направлено позивачу вимогу про надання/поновлення документів №ЧВ-1091/18/424/ПД, якою зобов`язано позивача у строк до 10 год. 00 хв. 26.10.2018 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, а саме: Копія витягу щодо реєстрації ФОП ОСОБА_1 ; Паспортні дані та ідентифікаційний код; Накази про прийняття працівників на роботу за 2017-2018 роки та ЦПД; Акти виконаних робіт до ЦПД за 2018 рік; Правила внутрішнього трудового розпорядку; Відомості нарахування та виплати заробітної плати за 2017-2018 роки; Табелі обліку використаного робочого часу за 2017-2018 роки; Накази про звільнення працівників та надання відпусток за 2017-2018 роки; Інші документи щодо сплати податків та інших обов`язкових платежів із зарплати працівників за 2018 рік.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що посилання позивача на те, що органом контролю за відсутності відповідного дозволу відбулось вилучення ряду оригіналів документів об`єкта відвідування є безпідставним та помилковим, оскільки судом встановлено, що зазначеною вище вимогою відповідачем зобов`язано позивача у строк до 26.10.2018 року надати копії належним чином завірених документів, а не їх оригінали, як стверджує позивач.

Відтак, посилання позивача на те, що органом контролю за відсутності відповідного дозволу відбулось вилучення ряду оригіналів документів об`єкта відвідування є безпідставним.

Крім того суд зазначає, що пунктом 19 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Згідно п. 20-21 Порядку №295 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Судом встановлено, що за результатами інспекційного відвідування складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ від 29.10.2018 року, в якому зазначено, що акт складено для проведення інспекційного відвідування позивача.

Таким чином посилання позивача на те, що у акті не зазначено тип заходу є також безпідставними.

Разом із цим, суд вважає, що незазначення відповідачем в акті інспекційного відвідування предмета перевірки не є підставою для порушення відповідачем порядку проведення інспектування. Крім того, згідно вказаного вище акту, судом встановлено, що інспекційне відвідування проводилось відповідачем саме на перевірку дотримання позивачем вимог законодавства про працю, укладення трудових договорів та оформлення трудових відносин з працівниками, що відповідно й є предметом перевірки.

Щодо доводів позивача що оскаржувана ним постанова складена не уповноваженими особами, визначеними у наказі на проведення перевірки та направленні, а заступником начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Кушнір Г.М., суд вважає їх помилковими, у зв`язку із наступним.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою-сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі - Порядок №509).

Відповідно до п.2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Таким чином, із аналізу даної норми, видно, що штрафи можуть накладатися Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками, у зв`язку з чим вказане вище посилання позивача є безпідставним.

Щодо посилання позивача на невнесення відповідачем інформації про здійснення контрольного заходу до інтегрованої автоматизованої системи держаного нагляду (контролю) та результати вказаного заходу, що є порушенням на думку позивача, ч. 2 ст. 4-1 Закону №877-V, то такі також є необґрунтованими, оскільки предметом спору є перевірка правомірності/протиправності дій Управління Держпраці в Чернівецькій області під час проведення перевірки та, відповідно, перевірка встановлення правомірності/протиправності постанови про накладення штрафу уповноваженими особами, а не перевірка дій Управління Держпраці в Чернівецькій області щодо невнесення інформації про здійснення контрольного заходу до інтегрованої автоматизованої системи держаного нагляду (контролю).

Щодо твердження позивача про те, що перевірка повинна була проводитись на ринку "Газкомплектприлад", а не на ринку "Рейтинг", суд вважає їх помилковими, у зв`язку із наступним.

Відповідно до Витягу з реєстру платників єдиного податку, позивач здійснює господарську діяльність у м. Чернівцях, ринок "Рейтинг" (а.с. 19).

Відповідно до п. 5 Порядку №295 державний нагляд здійснюється шляхом витребовування, збирання та аналізу інформації, необхідної для підготовки висновків про стан додержання об`єктом нагляду законодавства про працю, або шляхом проведення перевірки об`єкта нагляду з виїздом за його місцезнаходженням.

Зважаючи на те, що відповідно до Витягу з реєстру платників єдиного податку, позивач здійснює господарську діяльність у м. Чернівцях на ринку "Рейтинг", суд вважає безпідставними твердження позивача про неправильність місця проведення інспекційного відвідування.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що під час проведення перевірки та складання Акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ від 29.10.2018 року, Управління Держпраці у Чернівецькій області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Як встановлено з матеріалів справи, на підставі висновків Акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ від 29.10.2018 року Управлінням Держпраці у Чернівецькій області прийнято оскаржувану постанову №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року про накладення штрафу, якою на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України на позивача накладено штраф у розмірі 111690,00 грн.

Як вбачається із змісту постанови №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року про накладення штрафу, підставою для її прийняття слугували зафіксовані Актом інспекційного відвідування №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ від 29.10.2018 року висновки про наступні порушення:

1) ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України №108 - індексація заробітної плати, яка передбачена Законом України від 06.02.2003 року №491 "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та постановою КМУ від 17.07.2003 року, щодо Порядку проведення індексації грошових доходів населення, протягом 2017-2018 років працівниками ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не враховувалась;

2) ст. 106, 107 КЗпП України - в порушення ст. ст. 106, 107 КЗпП України щодо нарахування заробітної плати у подвійному розмірі за роботу у святкові дні та роботу у надурочний час працівникам ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не враховувалась.

Щодо правомірності прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року зазначає наступне.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Частиною 1 ст. 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Частиною першою статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом 4 частини другої статті 265 КЗпП України, на підставі якого відповідачем прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року, встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За змістом частин третьої, четвертої статті 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас, відповідальність за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці передбачено також Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КУпАП порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, частиною другою статті 265 КЗпП України і частиною першою статті 41 КУпАП передбачено відповідальність для фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу, за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Штраф за частиною другою статті 265 КЗпП України є фінансовою санкцією, яка накладається постановою уповноваженої посадової особи Держпраці, що може бути оскаржена в судовому порядку, а штраф за частиною першою статті 41 КУпАП є адміністративною відповідальністю і накладається згідно із рішенням суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Тобто ключової відмінністю цих двох статей є суб`єктний склад правопорушення. Завдяки цьому одночасно до відповідальності може бути притягнено юридичну особу як роботодавця (за статтею 265 КЗпП України) та посадову особу цієї юридичної особи (за статтею 41 КУпАП) за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Однак, у разі притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця на підставі абзацу четвертого частини другої статті 265 КЗпП України і частини першої статті 41 КУпАП, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид порушення.

Оскільки в обох нормах йдеться про юридичну відповідальність та одне й те саме правопорушення, для застосування статті 61 Конституції України необхідно з`ясувати чи належить відповідальність, передбачена статтею 265 КЗпП України і статтею 41 КУпАП до одного виду.

Закон не визначає, до якого саме виду юридичної відповідальності належать заходи впливу за правопорушення, передбачені у частині другій статті 265 КЗпП України.

Кваліфікуючи вид цієї відповідальності, суд бере до уваги: (а) мету відповідальності - покарання роботодавців за порушення законодавства про працю та легалізація фонду оплати праці; (б) характер шкоди - шкоду заподіяно суспільству, а не працівнику; (в) вид стягнення - фінансова санкція у виді штрафу; (г) суб`єкт, який притягує до відповідальності - державний орган; (д) джерело сплати - штраф зараховується до державного бюджету.

Водночас положення абзацу 4 частини другої статті 265 КЗпП України та першої статті 41 КУпАП в частині визначення правопорушення абсолютно тотожні, а обставини, що послугували підставою їх встановлення для позивача - ідентичні.

Враховуючи вищенаведені ознаки, а також пріоритетність тлумачення, яке у найбільшій мірі відповідає інтересам суб`єкта приватного права, суд дійшов висновку, що правопорушення, передбачені у частині другій статті 265 КЗпП України так само, як і правопорушення, передбачене у частині першій статті 41 КУпАП, належить за своєю природою (основними ознаками) до такого виду юридичної відповідальності як адміністративна відповідальність.

Застосовуючи ці підходи суд звертає увагу, що за порушення ч. 1 ст. 41 КУпАП позивача вже притягнуто до адміністративної відповідальності і матеріали надіслані для розгляду до Садгірського районного суду міста Чернівці (справа №726/2607/18).

Стосовно тверджень відповідача з приводу того, що постановою Садгірського районного суду міста Чернівці від 31.01.2019 року провадження у справі №726/2607/18 щодо позивача закрито і позивача до адміністративної відповідальності не притягнуто, суд звертає увагу, що складаючи 30.10.2018 року протокол про адміністративне правопорушення та направляючи його до суду, відповідач реалізував своє право на притягнення особи до відповідальності за порушення трудового законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №814/2156/16 (адміністративне провадження № К/9901/17864/18).

Накладення на позивача штрафу за те саме правопорушення також постановою Управління Держпраці у Чернівецькій області про накладення штрафу №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.112018 року є притягненням до того самого виду відповідальності за те саме порушення вдруге, що є порушенням статті 61 Конституції України, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Під час розгляду справи відповідачем не було доведено суду обґрунтованості винесеної ним постанови про накладення на позивача штрафу №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року та не спростовано доводів позивача.

Враховуючи все зазначене вище, позовні вимоги позивача до відповідача про скасування постанови Управління Держпраці у Чернівецькій області №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року про накладення штрафу в розмірі 111690,00 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн, що підтверджується квитанцією №7576399 від 26.11.2018 року.

Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення повністю, суд, у відповідності до статті 139 КАС України, присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 1762,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Чернівецькій області про скасування постанови, - задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову Управління Держпраці в Чернівецькій області про накладення штрафу №ЧВ-1091/18/424/НД/АВ/ПТ/МГ-1ФС/341 від 15.11.2018 року.

3. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1762 (одну тисяча сімсот шістдесят два) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Чернівецькій області, сплачений згідно квитанції №7576399 від 26.11.2018 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Управління Держпраці у Чернівецькій області (, вул. Зелена, 3, м. Чернівці, Чернівецька область, 58003).

Суддя Григораш В.О.