Справа № 500/1340/19
Суддя: Хрущ Вікторія Леонідівна
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1340/19

02 грудня 2019 року м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Хрущ В.Л., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Мельника Юрія Олександровича, до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, треті особи: Управління Держпраці у Тернопільській області, Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №58065335 від 04.01.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, треті особи: Управління Держпраці у Тернопільській області, Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Ринди Павла Олеговича про відкриття виконавчого провадження №58065335 від 14.01.2019 року, що перебуває в провадженні Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

15.10.2019 року Восьмим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову, якою ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 року про залишення позовної заяви ФОП ОСОБА_2 без розгляду - скасовано та направлено справу №500/1340/19 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеної постанови, дана справа повернута до Тернопільського окружного адміністративного суду, та 18.11.2019 року передана для продовження розгляду судді Хрущ В.Л.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 14.01.2019 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Риндою П.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58065335. Підставою для відкриття даного виконавчого провадження стала заява Управління Держпраці у Тернопільській області №043/09-01-12.3/19 від 04.01.2018 року та постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1208/413/АВ/ТД-ФС. Позивач вважає, що дану постанову №ТР1208/413/АВ/ТД-ФС подано до виконання з пропуском строку для пред`явлення. Таким чином, на думку позивача, постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.01.2019 року у виконавчому провадженні №58065335 прийнята з порушенням норм ч. 1, 2 ст.12 та ч.1, 3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою від 20.11.2019 року продовжено розгляд справи та призначено у справі судове засідання на 27.11.2019 року.

У судовому засіданні 27.11.2019 року оголошено перерву до 28.11.2019 року.

У судовому засіданні 28.11.2019 року досліджено поданий представником позивача відеозапис, наданий ним на підтвердження факту відсутності у матеріалах виконавчого провадження поштового конверту, в якому, як стверджує представник відповідача, направлялась до органів державної виконавчої служби для пред`явлення до виконання відповідні заява Управління Держпраці у Тернопільській області №043/09-01-12.3/19 від 04.01.2018 року та постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1208/413/АВ/ТД-ФС.

Жодним з учасників процесу зауважень щодо даного доказу та сумнівів у його достовірності - не висловлено.

У вищевказаному судовому засіданні оголошено перерву до 02.12.2019 року.

До судового засідання 02.12.2019 року обома сторонами подано до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, у порядку письмового провадження.

У відповідності до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з положеннями частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи висловлення учасниками процесу своїх позицій та надання ними пояснень у судових засіданнях: підтримання позивачем позовних вимог, надання відповідачем відзиву та його заперечення проии позову у судових засіадннях, заперечення проти позову з боку третьої особи, а також враховуючи клопотання сторін від 02.12.2019 року про розгляд справи за їх відсутності, та з огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, - суд визнав за можливе здійснити розгляд справи - в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з частиною 4 статті 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

10.10.2018 року Управлінням Держпраці у Тернопільській області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ТР1208/413/АВ/ТД-ФС, якою стягнуто з ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 446760,00 грн. в дохід Державного бюджету України.

Дана постанова та заява про прийняття до примусового виконання виконавчого документу надійшли на адресу Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області - 12.01.2019 року за вх.№ 341 (а.с.14).

14.01.2019 року головним державним виконавцем Риндою П.О. розглянуто вказану заяву Управління Держпраці у Тернопільській області №043/09-01-12.3/19 від 04.01.2018 року та за постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1208/413/АВ/ТД-ФС - прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №58065335.

14.01.2019 року державним виконавцем також винесено постанову про стягнення з ФОП ОСОБА_1 виконавчого збору та постанову про арешт майна боржника.

Також, 14.01.2019 року державним виконавцем здійснено запити в реєструючі установи, з метою виявлення майна боржника, на яке можна звернути стягнення.

Окрім того, 18.01.2019 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Риндою П.О. винесено постанову про передачу виконавчого провадження №58065335 у Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

12.02.2019 року Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №58065335.

Водночас, як встановлено в ході судового розгляду, про відкриття виконавчого провадження №58065335 щодо нього, - позивачу стало відомо в результаті ознайомлення його, як він стверджує, з частиною матеріалів виконавчого провадження, а саме: постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1208/413/АВ/ТД-ФС від 10.10.2018 року, постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №58065335 від 14.01.2019 року, постановою про арешт майна від 14.01.2019 року та постановою про передачу виконавчого провадження від 18.01.2019 року. Матеріали на підставі яких здійснено відкриття виконавчого провадження, для ознайомлення позивачу надано не було.

При цьому, про реальне порушення прав позивача, йому стало відомо в результаті ознайомлення його представника - адвоката Мельника Ю.О., в повній мірі з матеріалами виконавчого провадження ВП №58065335, зокрема, внаслідок чого було встановлено, що документи, що стали підставою для відкриття виконавчого провадження, а саме: заява Управління Держпраці у Тернопільській області №043/09-01-12.3/19 від 04.01.2018 року та постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1208/413/АВ/ТД-ФС, подані до виконання з пропуском строку пред`явлення.

Позивач стверджує, що з постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1208/413/АВ/ТД-ФС від 10.10.2018 року, вбачається, що строк її пред`явлення до виконання встановлено до 10.01.2019 року (включно).

При цьому, як вбачається із заяви Управління Держпраці у Тернопільській області №043/09-01- 12.3/19 від 04.01.2018 року, а саме, відмітки про її реєстрацію у відповідача, дана заява подана до виконання 12.01.2019 року, вхідний номер реєстрації 341.

Поштовий конверт, який державна виконавча служба зобов`язана підшити до матеріалів виконавчого провадження, у матеріалах виконавчого провадження - був відсутній.

Відтак, позивач стверджує, що є всі підстави вважати, що подання вищевказаної заяви з постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1208/413/АВ/ТД-ФС - відбулося шляхом безпосередньої передачі виконавчих документів в органи державної виконавчої служби.

Таким чином, позивач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.01.2019 року у виконавчому провадженні №58065335 - прийнята протиправно, з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим, і звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно ст. 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу за порушення законодавства про працю. Ці штрафи накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби.

Отже, постанова Управління Держпраці у Тернопільській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1208/413/АВ/ТД-ФС на підставі ст. 265 КЗпП України є виконавчим документом, примусове виконання яких здійснюється у визначеному Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Приписами ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Пунктом 1 частини 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частинами 1-3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Як вбачається з постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1208/413/АВ/ТД-ФС від 10.10.2018 року, строк її пред`явлення до виконання встановлено до 10.01.2019 року (включно), тобто протягом трьох місяців.

Проте, як вбачається із заяви Управління Держпраці у Тернопільській області №043/09-01- 12.3/19 від 04.01.2018 року, а саме відмітки про її реєстрацію у відповідача, дана заява подана до виконання Тернопільському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області - 12.01.2019 року, вхідний номер реєстрації 341.

Водночас суд зазначає, що в матеріалах даного виконавчого провадження був відсутній поштовий конверт, який б підтверджував факт відправлення виконавчого документа в законодавчо передбачений строк.

Вказані обставини - визнані і відповідачем, а також і підтвердженні дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, на якому зафіксовано процес ознайомлення представника позивача із матеріалами виконавчого провадження.

Окрім того, суд зазначає, що згідно з пунктом 142 Інструкції з діловодства у Державній виконавчій службі України, затвердженої Наказом Державної виконавчої служби України №19/2 від 18.04.2012 року, - конверти зберігаються і додаються до документів у разі, коли лише за конвертом можна встановити, зокрема, час відправлення.

Тобто, проаналізувавши дану норму, суд приходить до висновку, що у разі надходження до органів державної виконавчої служби, поштової кореспонденції, конверт, в якому така кореспонденція міститься, підшивається до матеріалів справи, - в обов`язковому порядку, оскільки саме з нього можна встановити дату направлення до виконання відповідного виконавчого документу.

Однак, як вже було зазначено, даного конверту в матеріалах виконавчого провадження - не містилось.

Конверт, в якому, за твердженням відповідача, надсилалась постанова, був наданий відповідачем лише у судове засідання.

Відповідно до Наказу Державної служби України з питань праці №61 від 07.06.2018 року «Про затвердження інструкцій з діловодства в Державній службі України з питань праці» затверджено Інструкцію з діловодства в Державній службі України з питань праці, яка відповідно до пункту 1 - встановлює вимоги щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними у паперовій формі, в Державній службі України з питань праці, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням.

Пунктом 198 цієї Інструкції встановлено, що вихідні документи у паперовій формі, надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв`язку, електрозв`язку, а також доставляються кур`єрською, фельд`єгерською службою.

Пункт 199 вказаної Інструкції передбачає, що опрацювання документів для відправлення засобами поштового зв`язку здійснюється службою діловодства Держпраці відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з пунктом 204 цієї Інструкції документи, що надсилаються одночасно одному і тому ж адресатові, вкладаються в один конверт (упакування). На конверті проставляються реєстраційні індекси всіх документів, які містяться у конверті.

Як видно з конверту, який наданий відповідачем та долучений відповідною ухвалою до матеріалів справи в оригіналі - до постановлення судом рішення у даній справі, - передбачені пунктом 204 Інструкції реєстраційні індекси всіх документів, які містяться у конверті, - відсутні.

Вищезазначене свідчить про те, що вказаний конверт, - не може бути визнаний беззаперечним доказом направлення відповідної постанови Управлінням Держпраці до органу ДВС на виконання.

Більше того, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (надалі - Правила №270) - розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Таким чином, суд приходить до переконання, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв`язку.

Поряд з цим, такий розрахунковий документ, - не дає можливості оцінити вміст поштового відправлення.

В даному випадку, таким документом, який би давав можливість за відсутності проставлення відповідних реєстраційних індексів всіх документів, які містяться у конверті, передбачених пунктом 204 вищенаведеної Інструкції з діловодства в Державній службі України з питань праці, - міг би бути визнаний бланк опису вкладення, передбачений пунктом 61 Правил №270, який заповнюється відправником у двох примірниках, перевіряється працівником поштового зв`язку на відповідність вкладення опису з розпискою на обох його примірниках, проставленням відбитку календарного штемпеля, після чого в одному примірнику вкладається до поштового відправлення з видачею відправникові другого примірника із зазначенням працівником поштового зв`язку номеру поштового відправлення.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №820/2864/17 (№К/9901/40099/18).

Поряд з цим суд звертає увагу, що під час розгляду даної справи суду жодним з учасників справи - не було представлено належних та допустимих доказів, які б безумовно давали можливість встановити факт відправлення рекомендованим листом зі штрихкодовим ідентифікатором 740 саме постанови Управління Держпраці у Тернопільській області №ТР1208/413/АВ/ТД-ФС від 10.10.2018 року.

При цьому, не надано суду учасниками справи і жодних інших належних та допустимих доказів існування відповідного конверту чи навіть його копії - саме в матеріалах виконавчого провадження №58065335, відкритого за оскаржуваною постановою від 14.01.2019 року, саме на час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що в силу вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що оскільки, даний поштовий конверт не був долучений до матеріалів виконавчого провадження №58065335, та відповідно, не був оцінений державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження, тому такий конверт не може бути прийнятий судом, як безумовний доказ того, що відкриття виконавчого провадження відбулось за виконавчим документом, який надісланий до органів державної виконавчої служби - вчасно, та відповідно не може бути визнаний належним та допустимим доказом в межах розгляду даної справи та наданню оцінки правомірності оскаржуваної постанови від 14.01.2019 року, за якою і було відкрите дане виконавче провадження, враховуючи всі матеріали, які в ньому містяться.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в ході розгляду даної справи відповідачем не доведено правомірності відкриття виконавчого провадження №58065335 за постановою Управління Держпраці у Тернопільській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1208/413/АВ/ТД-ФС від 10.10.2018 року, а вищенаведені обставини - свідчать про неповне з`ясування відповідачем обставин, які були підставою для відкриття виконавчого провадження .

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Підсумовуючи викладене, суду вважає, що відповідачем не доведено правомірності прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №58065335 від 14.01.2019 року, а тому позовні вимоги про визнання її протиправною та скасування - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1921,00 грн. згідно квитанції №0.0..1 від 11.06.2019 року.

Оскільки позов фактично повністю підлягає задоволенню, то позивачу належить відшкодувати сплачений судовий збір в повному обсязі за рахунок відповідача.

Крім того, у зв`язку з прийняттям даного судового рішення - суд також вважає за доцільне повернути з матеріалів даної справи в порядку статті 95 КАС України відповідачу оригінал конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 740, який був долучений до матеріалів даної справи відповідною ухвалою суду в судовому засіданні, із занесенням її до журналу судового засідання, та відношення якого до матеріалів виконавчого провадження №58065335 - відповідачем не доведено, в той час як подальше перебування його в матеріалах даної справи - може вплинути на хід виконання іншого виконавчого провадження, номер якого відповідач не вказав, та, відповідно, може призвести до безпідставного порушення прав та інтересів учасників такого виконавчого провадження.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження №58065335 від 14.01.2019 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, (код ЄДРПОУ - 34905338) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) документально підтверджений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок), сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 11.06.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено в порядку письмового провадження без фіксування його проголошення за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку статей 205 та 229 Кодексу адміністративного судочинства України - 02 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Хрущ В.Л.

Копія вірна:

Суддя Хрущ В.Л.