Справа № 440/4179/19
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4179/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Солтис О.О.,

представника позивача Мисюри О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2019 року Головне управління ДПС у Полтавській області (надалі - позивач, ГУ ДПС у Полтавській області) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 по податку на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) в сумі 134532,24 грн. (в т.ч. донарахованого основного платежу - 133343,56 грн. та штрафна санкція - 1188,68 грн.).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за ОСОБА_1 рахується податковий борг з податку на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) в сумі 134532,24 грн., який виник на підставі податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року зобов`язано виконавчий комітет Полтавської міської ради надати до суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

07 листопада 2019 року до суду від Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/4179/19, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12:00 03 грудня 2019 року, витребувано докази.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив.

Повістка про виклик в суд та копія ухвали від 11 листопада 2019 року, які доставлені відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, були повернуті поштовою організацією до суду /а.с. 50-55/.

Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відтак вважається, що повістка вручена відповідачу належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Відповідно до підпункту 14.1.147. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податку є землекористувачі.

Пунктами 288.1, 288.2, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно з пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

29.03.2018 Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №-1620, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб" за 2018 рік у розмірі 58374 грн. 72 коп. /а.с. 26, 27/.

Вказане вище податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №-1620 від 29.03.2018 направлене відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання та повернуто до контролюючого органу з відміткою поштової організації "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 26, зворот а.с. 26/.

07.11.2018 Головним управлінням ДФС у Полтавській області на підставі акту перевірки №10631/16-31-55-13/ від 07.11.2018 /а.с. 18/ винесено податкове повідомлення-рішення №, яким ОСОБА_1 зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 1188 грн. 68 коп. за платежем "орендна плата з фізичних осіб" /а.с. 17/.

Вказане податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2018 направлене відповідачу 15.11.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання та повернуто до контролюючого органу з відміткою поштової організації "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 16, зворот а.с. 16/.

20.03.2019 Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №-1620, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб" за 2019 рік у розмірі 75319 грн. 92 коп. /а.с. 14/.

Вказане вище податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №-1620 від 20.03.2019 направлене відповідачу 05.04.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання та повернуто до контролюючого органу з відміткою поштової організації 07.05.2019 "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 14-15/.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) /пункт 42.2 статті 42 ПК України/.

Таким чином, з огляду на приписи пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України вищевказані податкові повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачу у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 зазначеного Кодексу).

У позовній заяві позивачем зазначено, що вказані вище податкові повідомлення-рішення в судовому та адміністративному порядку не оскаржувалися.

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень №-1620 від 29.03.2018, №-1620 від 20.03.2019, № від 07.11.2018 в адміністративному або судовому порядку до суду не надано.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 287.5 статті 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з приписами пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Полтавській області зараховано у рахунок погашення податкового боргу відповідача з орендної плати з фізичних осіб переплату в загальній сумі 351 грн. 08 коп., що підтверджується витягом з інтегрованої картки з орендної плати з фізичних осіб /а.с. 23/.

Таким чином, за відповідачем ОСОБА_1 рахується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 134532 грн. 24 коп., що підтверджується витягами з інтегрованої картки відповідача з орендної плати з фізичних осіб, копії яких наявні у матеріалах справи /а.с. 23-25, 46/.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

12.09.2018 Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено податкову вимогу форми "Ф" №30582-17 /а.с. 19/, яка направлена на адресу відповідача 09.10.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в МВПЗ Полтава від 09.10.2018 та фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта", копії яких наявні у матеріалах справи /а.с. 44-45/.

Доказів оскарження податкової вимоги форми "Ф" №30582-17 від 12.09.2018 в адміністративному або судовому порядку до суду не надано.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 6-10, 205, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код 43142831, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014) до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) податковий борг з податку з орендної плати з фізичних осіб у сумі 134532 грн. 24 коп. (сто тридцять чотири тисячі п`ятсот тридцять дві гривні двадцять чотири копійки) на розрахунковий рахунок UА5016012, код бюджетної класифікації платежу - 18010900, отримувач - УК Миргородський район/м. Миргород/18010900, код отримувача - 37845125, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 05 грудня 2019 року.

Суддя С.С. Сич