Справа № 405/5543/15-а(2-а/405/267/15)
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 листопада 2019 року

Київ

справа №405/5543/15-а(2-а/405/267/15)

адміністративне провадження №К/9901/13973/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, Кіровоградської міської ради, треті особи без самостійних вимог: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування дозволу на переобладнання та перепланування квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду міста Кіровограда у складі судді Шевченко І.М. від 2 червня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Дурасової Ю.В., Коршуна А.О., Туркіної Л.П. від 23 серпня 2016 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, Кіровоградської міської ради, в якому просила визнати протиправними дії щодо надання ОСОБА_2 дозволу від 28 січня 2015 року № 212 на переобладнання та перепланування квартири АДРЕСА_1 та скасувати цей дозвіл.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послалася на те, вона є власницею квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку . ЇЇ сусідка ОСОБА_2 здійснила будівництво балкону до квартири АДРЕСА_5 , який заважає їй належним чином користуватись своєю власністю. Так, зазначений добудований балкон в розмірах близько 20 кв.м негативно впливає на освітлення в її квартирі. Вона неодноразово зверталась до різних інстанцій та отримала відповіді, згідно з якими у ОСОБА_2 відсутня декларація про початок виконання підготовчих (будівельних) робіт, дозвільні документи на будівництво виконавчими органами Кіровоградської міської ради не готувались. Надаючи відповідний дозвіл на переобладнання і перепланування квартири ОСОБА_2 . Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради не перевірило факт наявності на це згоди власників інших квартир будинку АДРЕСА_6 , зокрема згоди позивача, а тому вона вважає цей дозвіл таким, що не відповідає вимогам законодавства України.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 2 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року, позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, Кіровоградської міської ради щодо надання ОСОБА_2 дозволу від 28 січня 2015 року № 212 на переобладнання та перепланування квартири АДРЕСА_1 та скасовано його.

3. Рішення судів мотивовані тим, що Управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, в порушення положень закону, факт наявності згоди власників квартири цього ж будинку, а зокрема згоди позивача на здійснення добудови балкону, належним чином не перевірявся, не враховано законні інтереси та вимоги усіх власників будинку та користувачів земельної ділянки, закріпленої за ним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, третя особа ОСОБА_2 звернулася із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 проведено перепланування та збудовано добудову до квартири АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_7 згідно договору купівлі-продажу від 31 березня 1998 року.

Стосовно добудови сусідки ОСОБА_1 зверталась до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області (далі - Інспекція ДАБК у Кіровоградській області) та отримала відповідь, згідно з якою, за даними Єдиного реєстру дозвільних документів, у будівництві за адресою: АДРЕСА_8 декларацій про початок виконання підготовчих (будівельних) робіт інспекцією не зареєстровано. На заяву ОСОБА_1 про заперечення щодо збільшення у розмірах балкону квартири АДРЕСА_5 у вказаному будинку Кіровоградська міська рада 16 жовтня 2013 року повідомила, що дозвільні документи на будівництво зазначеної добудови виконавчими органами Кіровоградської міської ради не готувались. Крім того, на звернення до Кіровоградського обласного контактного центру щодо розширення цього балкона 4 грудня 2013 року ОСОБА_1 повідомлено, що виконавчими органами Кіровоградської міської ради відповідні дозвільні документи не надавались. 8 липня 2014 року, у відповідь на звернення позивача, Інспекція ДАБК у Кіровоградській області повідомила, що в ході перевірки встановлено, що будівельні роботи по реконструкції зазначеної квартири проводились без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено статті 34, 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Втім, 28 січня 2015 року ОСОБА_2 на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 9 вересня 2014 року № 3392 отримала дозвіл № 212 на переобладнання і перепланування своєї квартири з будівництвом добудови розмірами 5,6 х 3,9 м., внаслідок чого загальна площа збільшилась на 20,28 кв.м, житлова - на 16,1 кв.м. Після переобладнання і перепланування квартири загальну площу рахувати до 66,3 кв.м., житлову - до 47,2 кв.м.

6. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що прибудова до існуючої квартири не внесла змін конструктивної схеми будинку, не було втручання в несучі конструкції, перекриття і фундамент будинку, а тому вона не впливає негативно на характеристики міцності та експлуатації будинку в цілому.

Крім того, на думку заявника, вимога до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради щодо скасування дозволу від 28 січня 2015 року № 212 не поширюється на юрисдикцію адміністративних судів.

8. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Пункт 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає публічно-правовий спір, зокрема, як спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

10. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

11. Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

12. До справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.

13. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

14. Відповідно до частини першої статті 21 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

15. Судами попередніх інстанцій встановлено, що предметом спору є визнання недійсним і скасування дозволу, виданого на підставі органу місцевого самоврядування, який надав третій особі дозвіл на переобладнання і перепланування квартири з будівництвом добудови.

16. Тобто, позивач оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень, яке фактично стосується права третьої особи, з підстав порушення прав позивача як власника квартири у житловому будинку та земельної ділянки. Цей спір стосується не стільки правомірності дій суб`єкта владних повноважень щодо надання дозволу на переобладнання і перепланування квартири з будівництвом добудови, скільки правомірності здійснення третьою особою такого переобладнання і перепланування квартири з будівництвом добудови без згоди позивача.

17. Враховуючи те, що управлінські дії відповідача мали наслідком створення перешкоди у реалізації цивільного права позивача на володіння, користування та розпоряджання його майном, спір позивача з відповідачем не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, тобто не є публічно-правовим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2019 року у справі № 564/2064/18.

18. Колегія суддів враховує, що житло є специфічним об`єктом права власності, тому свобода використання житла його власниками обмежується нормами, спрямованими на схоронність жилих приміщень та непорушення прав інших осіб, зокрема інших мешканців жилого будинку.

19. Обмеження свободи власника житла на його використання нормами, спрямованими на схоронність жилих приміщень та непорушення прав інших осіб, зокрема, власників суміжних жилих приміщень, не є створенням власнику житла перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

20. З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла переконання, що оскаржене рішення порушує право володіти, користуватися та розпоряджатися належною квартирою та земельною ділянкою, на якій ця квартира знаходиться. Тобто, вказане рішення порушує суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси.

21. Таким чином, суди попередніх інстанцій помилково розглянули даний спір як публічно-правовий.

22. З огляду на викладене Верховний Суд погоджується з доводами касаційної скарги про те, що справу треба розглядати за правилами цивільного судочинства.

23. Отже, викладені в касаційній скарзі доводи ОСОБА_2 щодо неналежності цієї справи до юрисдикції адміністративних судів знайшли своє підтвердження під час її розгляду в суді касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

24. За правилами частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС України).

25. Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

26. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

27. Отже, постанову Ленінського районного суду міста Кіровограда від 2 червня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 354, 356, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду міста Кіровограда від 2 червня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

судді Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний