Справа № 541/2979/18
Суддя: Крапівіна О. П.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/2979/18
Провадження № 2-а/653/32/19
РІШЕННЯ

іменем України

19 листопада 2019 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Крапівіна О.П.,

при секретарі - Куртуметова Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника Митниці державної фіскальної служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополь, начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кравченко Володимира Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що Постановою відповідача від 12 грудня 2018 року № 0171/50800/18, його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 477 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 ( однієї тисячі ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень. Описова частина оскаржуваної постанови не містить чіткої та неоднозначної вказівки на те, в яких конкретно діях ( бездіяльності), передбачених ч.1 ст.477 Митного кодексу України проявилось вчинене ним адміністративне правопорушення (ввезення товарів на територію вільної митної зони, вивезення товарів за межі цієї території та/або порушення встановленого законодавством порядку проведення операцій з товарами, поміщеними в режим вільної митної зони ).Постанову вважає незаконною і такою, що порушує його права. Незаконність постанови обґрунтовує наступними обставинами. Діяння, описане в оскаржуваній постанові щодо заїзду 07 липня 2018 року, близько, 04 години 50 хвилин у зону митного контролю керованого дружиною Переяслівець (у постанові ОСОБА_2 , а не позивачем автомобіля реєстраційний номер НОМЕР_1 , він не скоював і воно не є порушенням ст. 477 Митного кодексу України, оскільки цей автомобіль згідно пункту 6.3 ст. 6 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» від 12.08.2014 року № 1636-VII не є транспортним засобом комерційного призначення. Через раптове погіршення стану здоров`я позивача, який вимагав від нього як найскорішого повернення до місця проживання, оскільки здоров`ю загрожувала реальна шкода, йому з дружиною не залишалося нічого іншого, як скоротити шлях повернення на Україну з території Росії саме через Керченській міст. При цьому, автомобілем безпосередньо на момент його заїзду у зону митного контролю, керувала саме дружина. Оскільки небезпека здоров`ю була реальною, через брак часу, та за викладених обставин вона не могла бути усунута іншими засобами, а відтак вони перебували в стані крайньої необхідності, що відповідно до ст.ст.17,18 КУпАП, виключає його адміністративну відповідальність. В цей момент, будучи у хворобливому стані, він підписав надані митниками документи, реально не усвідомлюючи та не розуміючи їх змісту і правових наслідків. Ці обставини дружиною усно були викладені відповідному представнику митниці, проте той не взяв їх до уваги та в нічний час приступив до складення відповідних матеріалів, зажадавши саме від позивача підписання окремих документів, в замін на швидкий пропуск нас через зону митного контролю. На їх прохання надати на ознайомлення матеріали справи, що передбачено ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було відмовлено, так само, як на порушення ст. 59 Конституції України відмовлено в реалізації права на правову допомогу адвоката, чим було порушено право на захист. В подальшому, грубо порушуючи права, 12 грудня 2018 року відповідач виніс відносно нього оскаржувану постанову у відсутність позивача та у відсутність його представника - адвоката, в той час, коли перед цим та 10.12.2018 року він надіслав клопотання про перенесення розгляду справи за станом здоров`я. Між тим, клопотання від 10.12.2018 року відповідач залишив без уваги і задоволення. По причині хвороби позивач не зміг укласти угоду з адвокатом і забезпечити його участь у розгляді справи, як свого представника. Перед вирішенням питання про винесення оскаржуваної постанови відповідач в порушення приписів ч.2 ст.19 Конституції України, не виконав вимог ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, бо взагалі не роз`яснив йому його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не заслухав мене і мого свідка - дружину, не дослідив докази, не забезпечив реалізацію прав позивача. Тому він був вимушений звернутися до суду з метою захисту свого порушеного права.

Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання, в якому просив перенести розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з хворобою його адвоката. Проте жодного разу позивач в судові засідання не з`явився, надававши клопотання про відкладення справи. При цьому, ОСОБА_1 ніяких належних доказів про його відсутність у судових засіданнях до суду не надав.

Відповідач до суду надав клопотання, в якому зазначив, що заперечує проти позовних вимог та вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заявленого позову з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.477 , передбачена відповідальність за порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, вивезення товарів з цієї території, проведення операцій з товарами, поміщеними в режим вільної митної зони, а так само порушення встановленого частиною другою статті 436 цього Кодексу строку розпорядження товарами, розміщеними у вільній митній зоні, у разі анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію цієї зони .

Відповідно до постанови в справі про порушення митних правил №0171/50800/18 від 12.12.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 477 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. У постанові вказано, що ОСОБА_1 вчинив порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, зокрема товару - транспортного засобу марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 .

Таким чином, при здійсненні провадження у справі про ПМП №0171/50800/18 конституційні права ОСОБА_1 не порушені, протокол про ПМП складено на законних підставах у відповідності до вимог ст.494 МК України, постанову про накладення адміністративного стягнення винесено обґрунтовано, відповідно до вимог ст.477, ст.ст.522-527 МК України, підстави щодо скасування постанови митного органу відсутні, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Доводи позивача щодо скасування постанови від 12.12.2018 у справі про ПМП №0171/50800/18, неправильної кваліфікації його дій заст.477 МК України, про відсутність в його діях складу порушення митних правил за ознаками ст.477 МК України, є необґрунтованими, та не знайшли свого підтвердження згідно наданих матеріалів справи.

Відповідно дост.4 МК України «митні формальності» - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до пунктів 1-3 ст.318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які перемішуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до Митного кодексу України та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних Формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно пункту 6.3статті 6 Закону України від 12.08.2014 №1636-УП «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» митні формальності, пов`язані з переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення та громадян через адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», здійснюється у зонах митного контролю, розташованих у місцях, визначених у статті 329 Митного кодексу України, як при переміщенні через митну територію України.

При цьому, п.7.1ст.7 зазначеного Закону встановлено, що на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», поширюється дія розділу XII Митного кодексу України.

Відповідно дост.9 МК України, територія України, зайнята сушею, територіальне море, внутрішні води і повітряний простір, а також території вільних митних зон, штучні острови, установки і споруди, створені у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України, становлять митну територію України. Для цілей застосування положень розділів V «Митні режими» і IX «Митні платежі» МК України, території вільних митних зон вважаються такими, що знаходяться поза межами митної території України.

Згідно переліку, зазначеному у Додатку до Розпорядження КМУ «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» від 30.04.2015 №424-р, у зв`язку з військовою агресією з боку Російської федерації, пункти пропуску через державний кордон України та пункти контролю, що розташовані на території Автономній Республіки Крим, тимчасово закриті, у тому числі Кримський міст.

Пунктом 57 ст. 4 МК України передбачено, що всі будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі, валютні та культурні цінності, електроенергія, крім транспортних засобів комерційного призначення, відносяться до категорії «товару». Об`єктивна сторона правопорушення полягає у тому, що при ввезені товарів, у тому числі транспортних засобів, через закриті Україною пункти пропуску та пункти контролю через державний кордон України на території АР Крим, у тому числі паромну переправу Кримський міст, порушуються встановлені норми закону та нормативно-правових актів, які прийняті Україною та набули чинності у зв`язку з окупацією території півострова Крим Російською Федерацією.

Об`єктом правопорушення є митні формальності, які здійснюються митними органами відповідно до положень Митного кодексу України в пунктах пропуску під час переміщення товарів через державний кордон України і забезпечують додержання вимог законодавства з питань державної митної справи.

Предметом правопорушення є транспортний засіб марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 , який переміщувався ОСОБА_1 через зону митного контролю КПВВ «Чонгар» Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополь на територію України.

Суб`єктивна сторона обумовлюється тим, що особа, якій на момент вчинення правопорушення виповнилося 16 років, усвідомлювала та повинна була усвідомлювати протиправний характер своїх дій, бажала їх вчинення, але легковажно розраховувала на ненастання негативних наслідків від їх вчинення. Інформація про окупацію АР Крим та закриття Україною пунктів пропуску та пунктів контролю на території АР Крим є загально відомою та неодноразово висвітлювалася в засобах масової інформації. Отже, факт окупації Криму, відсутність на півострові органів державної влади та державного контролю України були достовірно відомі ОСОБА_1 .

Перед прийняттям рішення про виїзд з території РФ до ВЕЗ «Крим» через Кримський міст, правопорушник повинен був усвідомлювати, що під час в`їзду на материкову частину України у нього можуть виникнути певні труднощі, пов`язані із перетином адміністративного кордону, але ОСОБА_1 легковажно розраховував на їх ненастання.

Незнання вимог діючого законодавства не звільняє ОСОБА_1 від передбаченої законом відповідальності і не є підставами для закриття провадження у справі. Разом з тим, згідно вимог Митного кодексу України, посадові особи митниці не зобов`язані роз`яснювати особам, які переміщують через митний кордон України товари, транспортні засоби вимоги чинного законодавства. Перед початком митного контролю митники зобов`язані опитати осіб щодо переміщення ними через митний кордон України заборонених предметів або речей, вияснити наявність товарів, які переміщуються за спеціальними дозволами а також наявність товарів, які підлягають обов`язковому оподаткуванню. Відповідна інформація щодо існуючих заборон міститься на інформаційних стендах КПВВ «Чонгар», на яких розміщені відповідні закони та нормативно-правові акти і особи мають право ознайомитися з ними. За заявою особи, у разі відмови проходження митного контролю та переміщення на материкову частину України, вона має право повернутися до ВЕЗ Крим і митники не повинні в цьому перешкоджати особі. Проте, цим правом ОСОБА_1 не скористався, внаслідок чого стосовно нього був складений протокол за вчинення адміністративне правопорушення.

Отже, вищевказані обставини вказують на наявність в діях позивача складу порушення митних правил, передбаченого ст.477 МК України.

Відповідачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження правомірності свого рішення про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.477 Митного кодексу України, та винесення оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил від 12.12.2018 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі ст. 19 Конституції України, ст. ст. 486, 488, 489, 495, 497, 498, 508, 526 Митного Кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 77, 241-244, 246, 257, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 до Заступника начальника Митниці державної фіскальної служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополь, начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кравченко Володимира Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Генічеського районного суду Херсонської області.

Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна