Справа № 806/5229/15
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/5229/15

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук О.В.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

20 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

представника позивача: Мамедова А.В.,

представника відповідача: Домарацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року (повний текст якого складено в м. Житомирі 10 липня 2019 року) у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Коростишівгаз" до Головного управління ДФС у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Укрінбанк", публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк", про визнання протиправними та скасування рішення і податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство «Коростишівгаз» (ПАТ «Коростишівгаз») звернулось в суд з адміністративним позовом до Коростишівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення № від 07.11.2015 року та податкової вимоги №60-23 від 12.11.2015 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Проте, постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року скасовано постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року та задоволено позовні вимоги.

Так, постановою Верховного Суду від 04 квітня 2019 року скасовано постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року, а справу направлено на новий розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

Так, за результатами нового розгляду даної справи, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник позивача про задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Третя особа в судове засідання повноважного представника не направила, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464 (Закон №2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 5 ст. 9 Закону №2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Частиною 7 ст. 9 Закону №2464 визначено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники, зазначені в абзацах 3,4 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (п. 8 ст. 9 Закону №2464).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ПАТ «Коростишівгаз» 15.10.2015 року подало до податкового органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вересень 2015 року. Термін сплати узгодженої суми єдиного внеску - 20.10.2015 року. Узгоджена сума податкового зобов`язання - 79962,01 грн.

Так, ПАТ «Коростишівгаз» у жовтні 2015 року подало до ПАТ "Український інноваційний банк" платіжні доручення: №67 від 02.10.2015 на суму 60000,00 грн; №2474 від 02.10.2015 на суму платежу 31000,00 грн; №2479 від 13.10.2015 на суму 24100,00 грн. із визначенням: Призначення платежу - Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, судом першої інстанції при дослідженні письмових доказів встановлено наступне:

-платіжне доручення №67 від 02.10.2015 на суму 60000,00 грн: Банк платника - ПАТ "Укрінбанк", код банку - 300142, дебет рахунку № НОМЕР_1 , платник- ПАТ "Коростишівгаз", код- 20413052. Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_1 , вхідний залишок коштів у ПАТ "Коростишівгаз" станом на 30.09.2015 становив 165447,67 грн, вихідний залишок станом на 07.10.2015 становив 132723,70 грн.;

- платіжне доручення №2474 від 02.10.2015 на суму платежу 31000,00 грн. Платник- ПАТ "Коростишівгаз", код- 20413052, банк платника - ПАТ "Укрінбанк", код банку - 300142, дебет рахунку № НОМЕР_2 . Згідно інформації, що міститься у виписці по рахунку № НОМЕР_2 , вхідний залишок коштів у ПАТ "Коростишівгаз" станом на 01.10.2015 становив 217797,97 грн, вихідний залишок станом на 02.10.2015 становив 160288,84 грн.;

- платіжне доручення №2479 від 13.10.2015 на суму 24100,00 грн, Платник- ПАТ "Коростишівгаз", код- 20413052, банк платника - ПАТ "Укрінбанк", код банку - 300142, дебет рахунку № НОМЕР_2 . Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_2 , вхідний залишок коштів у ПАТ "Коростишівгаз" станом на 07.10.2015 становив 128265,11 грн, вихідний залишок станом на 21.10.2015 становив 130341,57 грн.

Тобто, станом на день звернення позивача до ПАТ "Український інноваційний банк" з платіжними дорученнями, на рахунку позивача було достатньо коштів для перерахування.

Тоді як, згідно інформації з інтегрованої картки, сплата позивачем ЄСВ у жовтні 2015 року проведено згідно платіжних доручень: №27 від 07.10.2015 на суму 1835,41 грн; №36 від 22.10.2015 на суму 34158,36 грн; №24 від 22.10.2015 на суму 34,75 грн; №42 від 27.10.2015 на суму 294,53 грн; №47 від 06.11.2015 на суму 1703,90 грн. Тобто, з порушенням граничного строку, що стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону №2464 днем сплати єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів вважається: день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Статтею 8 Закону №2464 визначено, що банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Згідно з п. 22.4 ст. 22 Закону №2464 під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідно до ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 129.6 ст. 129 ПК України (в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Таким чином, з моменту прийняття банком зобов`язання з виконання доручення клієнта на переказ коштів, платник внесків не може нести відповідальності у вигляді штрафних санкцій за невчасну сплату внесків, при умові що такий платник звернувся до банку у строк сплати цих внесків. За наявності у платника відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов`язок зі сплати відповідної суми податкового (грошового) зобов`язання слід визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ПАТ "Коростишівгаз" виконало обов`язок зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеного у звіті за вересень 2015 року шляхом подачі 02.10.2015 та 13.10.2015 платіжних доручень до банку. При цьому, кошти на рахунках станом на вказані дати були у сумах, достатніх для здійснення банківських операцій.

Таким чином, невиконання банком доручення клієнта на переказ коштів, не може слугувати підставою для настання негативних наслідків для платник внесків у вигляді штрафних санкцій за невчасну сплату внесків.

За таких обставин, дії позивача не містять ознак бездіяльності при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, а відтак не можуть бути підставою для застосування штрафів, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року справа №804/505/16.

Крім того, із матеріалів справи встановлено, що 21 вересня 2015 року ПАТ «Коростишівгаз» в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису подало до податкового органу декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015 року. У рядку 25.1 декларації визначено розмір податку на додану вартість, який сплачується до державного бюджету України за серпень 2015 року в сумі 72574,00 грн.

Так, ПАТ «Коростишівгаз» подало до ПАТ "Укрінбанк" платіжне дорученням №53 від 22 вересня 2015 року на суму 72574,00 грн. Платник: ПАТ "Коростишівгаз", код банку 300142, Рахунок № НОМЕР_1 . Отримувач: ПАТ "Коростишівгаз", Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат), код банку 899998 кредит рах. 7322 Призначення платежу: ПДВ за серпень 2015 року ПАТ "Коростишівгаз".

При цьому, відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_1 , вхідний залишок коштів у ПАТ "Коростишівгаз" станом на 07.09.2015 становив 202317,03 грн, вихідний залишок станом на 07.10.2015 становив 165547,67грн.

Проте, згідно інтегрованої картки платника податків, кошти в сумі 37460,00 було сплачено позивачем 30.11.2015 року, що слугувало підставою для виставлення відповідачем оскаржуваної податкової вимоги.

Відповідно до ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

При цьому, п. 38.2 ст. 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку. При цьому зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Відповідно до ст. 45 Бюджетного кодексу України встановлено, що податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном). Податки та збори (обов`язкові платежі) рахуються зачисленими в дохід Державного бюджету з дня їх зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Так, з моменту прийняття банком зобов`язання з виконання доручення клієнта на переказ коштів, платник внесків не може нести відповідальності у вигляді штрафних санкцій за невчасну сплату внесків, при умові що такий платник звернувся до банку у строк сплати цих внесків. За наявності у платника відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов`язок зі сплати відповідної суми податкового (грошового) зобов`язання слід визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ПАТ "Коростишівгаз" виконав обов`язок зі сплати податку на додану вартість за серпень 2015 року, визначеного у податковій декларації з ПДВ за серпень 2015 року шляхом подачі 22.09.2015 платіжного доручення до банку. Кошти на рахунках станом на вказану дату були у сумі, достатній для здійснення банківської операції, а невиконання банком доручення клієнта на переказ коштів, не може слугувати підставою для настання негативних наслідків для платник внесків у вигляді штрафних санкцій за невчасну сплату внесків.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що податкова вимога №60-23 від 12.11.2015 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції приприйнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 грудня 2019 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.