Справа № 520/9696/19
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 р. № 520/9696/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Муравської І.Ю.,

за участі:

представника позивача Гура О.В.,

представника відповідача Зекової С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КАМ до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

18.09.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю КАМ звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18 червня 2018 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18 червня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податкові повідомлення-рішення від 18 червня 2018 року № та № , на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду замінено відповідача Головне управління Державної податкової служби у Харківській області по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КАМ до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень на Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Відповідач, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибула, позов підтримала та просила його задовольнити.

В судове засідання представники відповідача прибула, проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.01.2014 року між ТОВ КАМ (Покупець) та Компанією «KARYER ISI TRANSFER SANAYI VE TICARET A.S.» (Турція) (Продавець) було укладено Контракт № 302.

На виконання вказаного контракту Компанією «KARYER ISI TRANSFER SANAYI VE TICARET A.S.» (Турція) було поставлено частини автомобільного кондиціонера, що видають максимальну температуру + 5 градусів, а саме конденсори, що було оформлено митними деклараціями від 10.06.2015 pоку № 807170001/2015/001730, від 24.03.2016 pоку № 807100000/2016/010289, від 05.09.2016 pоку № 807100000/2016/034241, від 13.12.42016 року №807030000/2016/007750, від 23.01.2017 pоку №125110012/2017/140706, від 24.03.2017 pоку № UA807170/2017/303867, від 04.05.2017 pоку № UA807170/2017/310352, від 29.01.2018 pоку №UA125060/2018/150340, від 02.03.2018 pоку №UA807170/2018/009483. Відповідно до п. 33 декларацій конденсори було класифіковано за кодом .

01.06.2016 року між ТОВ КАМ (Покупець) та Фірмою «Lloyd Coils Europe S.r.o.» (Чеська республіка) (Продавець) було укладено контракт № 319.

На виконання вказаного контракту, Фірмою «Lloyd Coils Europe S.r.o.» (Чеська республіка) було поставлено частини автомобільного кондиціонера, що видають максимальну температуру +5 градусів, а саме конденсори та випарювачі, що було оформлені митними деклараціями від 05.09.2016 року № 807100000/2016/034243, від 01.08.2017 pоку № UA807170/2017/324681, від 02.11.2017 pоку № UA125020/2017/153613, від 18.12.2017 pоку № UA807170/2017/348656, від 21.02.2018 pоку № UA807170/2018/007830. Відповідно до п. 33 декларацій, частину автомобільного кондиціонеру - конденсор та випарювач, було класифіковано за кодом .

ГУ ДФС у Харківській області проведено невиїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "KAM" дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи при правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товару з комерційною назвою «Частини автомобільних кондиціонерів - що видають максимальну температуру +5 град. С: конденсори та випарювачі...» оформленого за митними деклараціями №807170001/2015/1730 від 10.06.2015, №807100000/2016/10289 від 24.03.2016, №807100000/2016/34243 від 05.09.2016, №807100000/2016/34241 від 05.09.2016, №807030000/2016/7750 від 13.12.2016, №125110012/2017/140706 від 23.01.2017, №UA807170/2017/303867 від 24.03.2017. №UA807170/2017/310352 від 04.05.2017, №UA807170/2017/324681 від 01.08.2017, №UA 125020/2017/153613 від 02.11.2017, №UA807170/2017/348656 від 18.12.2017, №UA 125060/2018/150340 від 29.01.2018, №UA807170/2018/7830 від 21.02.2018 та №UA807170/2018/9483 від 02.03.2018, за кодом відповідно до УКТ ЗЕД. За результатами перевірки складено акт №2237/20-40-14-15-07/23755563 від 04.06.2018 року.

Згідно висновків вищевказаного акту перевірки ТОВ КАМ порушено:

- закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 та №584-VII (застосування Правила 1, 3(а) та 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД) при класифікації товару, частини 1, пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України, в частині порушень правил класифікації товару «Частини автомобільних кондиціонерів - що видають максимальну температуру +5 град.С: конденсори та випарювачі...» згідно з УКТ ЗЕД при його декларуванні (митне оформлення здійснено у товарній підкатегорії 8415 90 00 90 (пільгова ставка ввізного мита 0,0 %), а необхідно було митне оформлення здійснити у товарній підкатегорії 8418 99 10 00 (пільгова ставка ввізного мита 6,0%), у зв`язку з чим було занижено податкове зобов`язання по сплаті мита на загальну суму 75650,59 грн., в т.ч. по митним деклараціям: №807170001/2015/1730 від 10.06.2015 року на суму 6407,14 грн.; №807100000/2016/10289 від 24.03.2016 на суму 1406,48 грн.; №807100000/2016/34243 від 05.09.2016 на суму 547,28 грн; №807100000/2016/34241 від 05.09.2016 на суму 5055,93 грн.; №807030000/2016/7750 від 13.12.2016 на суму 2878,63 грн.; №125110012/2017/140706 від 23.01.2017 на суму 1022,57 грн.; №UА807170/2017/303867 від 24.03.2017 на суму 14503,23 грн.; № UА 807170/2017/310352 від 04.05.2017 на суму 14115,18 грн.; № UА 807170/2017/324681 від 01.08.2017 на суму 11673,54 грн.; № UА 125020/2017/153613 від 02.11.2017 на суму 1274,31 грн.; № UА 807170/2017/348656 від 18.12.2017 на суму 1834,81 грн.; № UА 125060/2018/150340 від 29.01.2018 на суму 1230,41 грн.; № UА 807170/2018/7830 від 21.02.2018 на суму 2525,05 грн.; № UА 807170/2018/9483 від 02.03.2018 на суму 11176,01 грн.

- пункту 187.8 статті 187 та пункту 190.1. статті 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податком на додану вартість на суму ввізного мита, у зв`язку з чим було занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 14062,26 грн. в т.ч. по митним деклараціям: №807170001/2015/1730 від 10.06.2015 на суму 213,57 грн.; №807100000/2016/10289 від 24.03.2016 на суму 281,30 грн.; №807100000/2016/34243 від 05.09.2016 на суму 109,46 грн.; №807100000/2016/34241 від 05.09.2016 на суму 1011,19 грн.; №807030000/2016/7750 від 13.12.2016 на суму 575,73 грн.; №125110012/2017/140706 від 23.01.2017 на суму 204,51 грн.; № UА 807170/2017/303867 від 24.03.2017 на суму 2900,65 грн; № UА 807170/2017/310352 від 04.05.2017 на суму 2823,04 грн.; № UА 807170/2017/324681 від 01.08.2017 на суму 2334,71 грн.; № UА 125020/2017/153613 від 02.11.2017 на суму 254,86 грн.; № UА 807170/2017/348656 від 18.12.2017 на суму 366,96 грн.; № UА 125060/2018/150340 від 29.01.2018 на суму 246,08 грн.; № UА 807170/2018/7830 від 21.02.2018 на суму 505,01 грн.; № UА 807170/2018/9483 від 02.03.2018 на суму 2235,20 грн.

Також, в акті перевірки вказано, що встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів TOB «KAM» на загальну суму 89712,85 грн., з них; по ввізному миту - на суму 75650,59 грн.; по податку на додану вартість - на суму 14062,26 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № 7 від 19 березня 2019 року, яким збільшено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 2073975,20 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 1374734,14 грн. та визначено суму пені на суму 505409,83 грн. та податкове повідомлення рішення № 7 від 19 березня 2019 року, яким збільшено податкове зобов`язання з військового збору на суму 3291,67 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 34360,53 грн. та визначено суму пені на суму 631,61 грн.

Позивач, вважаючи вищевказані рішення відповідача протиправними, звернувся з даним позовом до суду.

Так, контролюючий орган приймаючи оскаржувані у даній справі рішення виходив з того, що позивачем не вірно визначено коди УКТЗЕД товарів задекларованих на підставі вищевказаних митних декларацій.

Згідно ст. 67 Митного кодексу України (далі по тексту МК України) українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Пунктом 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №428 від 21 травня 2012 року визначено, що УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України Про Митний тариф України, що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

Згідно додатку Митний тариф України до Закону України «Про Митний тариф України» №584-VIІ від 19 вересня 2013 року.

Класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Відповідно до Наказу ДФС № 401 від 09.06.2015 року «Про затвердження пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності», було затверджено наступні пояснення до товарної позиції 8415:

8415 - Установки для кондицiонування повiтря, до складу яких входять вентилятори з двигуном та прилади для змінювання температури i вологостi повiтря, включаючи кондицiонери, в яких вологiсть не регулюється окремо;

8415 20 00 - призначені для використання в моторних транспортних засобах;

8415 20 00 90 інші;

8415 90 0000 частини.

Пояснення до товарної позиції 8418:

8418 - холодильники, морозильники та iнше холодильне або морозильне обладнання, електричне або iнших типiв; тепловi насоси, крiм установок для кондицiонування повiтря товарної позицiї 8415;

8418 99 - інші;

8418 99 10 00 - випаровувачi та конденсатори, крiм тих, що використовуються у побутових холодильниках.

Товарна позиція 8418 охоплює холодильники, морозильники та інше холодильне або морозильне обладнання, електричне або інших типів; теплові насоси, крім установок для кондиціонування повітря товарної позиції 8415.

Відповідно товарна позиція 8418 99 00 також може охоплювати тільки конденсатори та випарювані, які є частинами холодильників, морозильників та іншого холодильного або морозильною обладнання, електричного або інших типів.

Таким чином, висновок відповідача про віднесення конденсатори та випарювачі, які складовими частинами установки для кондиціонування повітря, до складу яких входять вентилятори з двигуном та прилади для змінювання іемпературн і вологості повітря, включаючи кондиціонери, в яких вологість не регулюється окремо до коду 8418 99 00 є помилковим.

Товарна позиція 8415 90 00 00 охоплює частини установки для кондиціонування повітря, до складу яких входять вентилятори з двигуном та прилади для змінювання температури і вологості повітря, включаючи кондиціонери, в яких вологість не регулюється окремо, до яких, зокрема відносяться конденсатори та випарювачі, які складовими частинами цієї установки.

До товарної позиції 8415 не входять холодильні установки, розраховані на підтримку температури нижче 0 градусів С в закритих камерах (наприклад, трейлерів, вантажних машин або контейнерів) і які мають опалювальну систему для підвищення температури в камері у встановлених межах, якщо температура зовнішнього повітря дуже низька. Це обладнання включається до товарної позиції 8418 як рефрижераторне або морозильне обладнання, в якому нагрівальні функції мають другорядне значення стосовно основної функції зберегти швидкопсувні продукти охолодженими під час перевезення.

Частиною 1 ст. 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Згідно з ч. 4 - 8 вказаної статті МК України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Відповідно до п.3 розділу І Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України затвердженого наказом Міністерства фінансів України №650 від 30.05.2012 року (далі по тексту Порядок №650) контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з п.1, п.2 розділу ІІІ Порядку №650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу. Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Аналіз наведених норм доводить, що обов`язок визначення у відношенні товару коду класифікації покладається на декларанта товару, що поставляється на митну територію України, а орган доходів і зборів має перевірити правильність класифікації товару, поданого до митного оформлення. У разі виявленим під час митного оформлення товару порушення правил класифікації орган доходів і зборів має самостійно класифікувати такий товар. Відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом від 20.03.2018 року по справі № 808/278/13-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, під час проходження митних формальностей і процедур митним органом проведено перевірку задекларованого позивачем товару, його характеристики та відповідність задекларованих даних вимогам чинного законодавства і супроводжувальній документації.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено того, що під час проходження митних формальностей митним органом було зроблено зауваження чи коригувань у відношенні заявлених даних.

Отже, митний орган погодився із правильністю визначення декларантом митних платежів, в тому числі, з обраним кодом товару.

Крім того, на замовлення позивача Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса складено висновок експертного товарознавчого дослідження №11947-11948 від 05.06.2018 року.

На розгляд експерта було поставлено запитання щодо визначення коду УКТ ЗЕД на продукцію: випарювач (частина автомобільного кондиціонера) арт. 18031732 (артикул згідно зі специфікацією 11120046) та конденсор (частина автомобільного кондіціонера) арт. 18031731 (артикул згідно зі специфікацією 11040051). При дослідженні, зокрема, були використанні копія контракту №302 від 01.01.2014 року та копія ВМД №UA807170/2018/021128.

В результаті досліджень (стор. 16, 17 висновку) було встановлено, що: Випарювач артикул 11120046, що підлягає дослідженню, є складовою частиною для транспортних кондиціонерів серії КТЕ (КТЄ-3001/КТЄ-3002), що видають максимальну температуру +5 С, які в свою чергу призначені для охолодження повітря в кабінах кранів, кар`єрних екскаваторів, тепловозів тощо, які мають на борту живлення 220В/380В змінного струму, в яких вологість не регулюється окремо; Конденсор артикул 11040051, що підлягає дослідженню, є складовою частиною для транспортних кондиціонерів серії КТЕ (КТЄ-3001/КТЄ-3002), що видають максимальну температуру +5С, які в свою чергу призначені для охолодження повітря в кабінах кранів, кар`єрних екскаваторів, електровозів, тепловозів тощо, які мають на борту живлення 220В/380В змінного струму, в яких вологість не регулюється окремо.

Згідно пояснень з УКТ ЗЕД /2.2, 2.3.5/, правил інтерпретації, примітки 2 (а) до Розділу XVI (частини, що є виробами, включеними до будь-якої товарної позиції групи 84 або 85 (крім товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8487, 8503, 8522, 8529, 8538 і 8548), в усіх випадках повинні класифікуватися у відповідних для них товарних позиціях), приміток та положень до Групи 84, пояснень до товарних позицій 8415 (Частини - Подані, як окремі елементи, складові частини кондиціонерів класифікуються відповідно до положень Примітки 2 (а) Розділу XVI (товарні позиції 8414, 8418, 8419, 8421, 8479 і т.п.), незалежно від того, розраховані вони для установлення в окремі вузли чи не розраховані):

Згідно висновків експерта, випарювач артикул 11120046, що є частиною транспортного кондиціонеру, відповідає наступним характеристикам згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) «Установки для кондиціювання повітря, до складу яких входять вентилятори з двигуном та прилади для змінювання температури і вологості повітря, включаючи кондиціонери, в яких вологість не регулюється окремо: частини» (товарна під категорія: ). Конденсор артикул 11040051, що є частиною транспортного кондиціонеру, відповідає наступним характеристикам згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) «Установки для кондиціонування повітря, до складу яких входять вентилятори з двигуном та прилади для змінювання температури і вологості повітря, включаючи кондиціонери, в яких вологість не регулюється окремо: частини» (товарної підкатегорії: ).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновками експертів.

Висновок експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України №11947-11948 від 05.06.2018 року свідчить про правильність визначення позивачем кодів задекларованого товару.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено неправильності визначення позивачем коду УКТЗЕД товарі, а тому прийнято необгрунтовані рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 18 червня 2018 року та № від 18 червня 2018 року є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятих рішень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю КАМ (61105, м. Харків, пр. Льва Ландау, 29-А) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18 червня 2018 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю КАМ збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на загальну суму 86554,31 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18 червня 2018 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю КАМ збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму 17310,86 грн.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КАМ (, 61105, м. Харків, пр. Льва Ландау, 29-А) сплачений судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 05.12.2019 року.