Справа № 520/4598/19
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 листопада 2019 року

Київ

справа № 520/4598/19

адміністративне провадження № К/9901/32022/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі № 520/4598/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій відповідача в частині нарахування до сплати позивачу Єдиного соціального внеску в сумі 3794 грн. 60 коп., зобов`язання відповідача скасувати протиправне нарахування та зобов`язати утриматися від вчинення таких протиправних дій.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі № 520/4598/19 позов задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області в частині нарахування Єдиного соціального внеску ОСОБА_1 в розмірі 3794 грн. 60 коп. та зобов`язано Головне Управління ДФС у Харківській області виключити з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 суму заборгованості з Єдиного соціального внеску в розмірі 3794 грн. 60 коп. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, скаржник звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з даною касаційною скаргою.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Суд першої інстанцій, згідно його рішення від 15.07.2019, відніс справу до категорії незначної складності, розглянувши позов ОСОБА_1 у порядку спрощеного позовного провадження. Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не вбачається.

Отже, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі № 520/4598/19, прийнятого в порядку спрощеного провадження, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі № 520/4598/19.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник

Судді Верховного Суду