Справа № 520/4533/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 р. Справа № 520/4533/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2019, суддя Волошин Д.А., повний текст складено 14.08.19 по справі № 520/4533/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу № ХК5018/926/3НП/АВ/П/ТД-ФС від 10.04.2019 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу № ХК5018/926/3НП/АВ/П/ТД-ФС від 10.04.2019 року, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125190 грн.

Головне управління Держпраці у Харківській області, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування вимог послалося на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Також апелянт зазначив, що під час проведення інспекційного відвідування позивача виявлено працівника, який був допущений до роботи без оформлення трудового договору.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, інспекторами праці Головного управління Держпраці у Харківській області у період з 01.03.2019 року по 19.03.2019 року проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою місця фактичного здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 (станція технічного обслуговування автомобілів) на предмет додержання вимог законодавства про працю, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування № ХК5018/926/3НП/АВ від 19.03.2019 року.

За результатами інспекційного відвідування складено акт № ХК5018/926/3НП/АВ від 19.03.2019 року, яким зафіксовано порушення позивачем ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

У зв`язку з виявленими порушеннями Головним управлінням Держпраці у Харківській області винесено припис про усунення виявлених порушень № ХК5018/926/3НП/АВ/П від 19.03.2019 року.

10.04.2019 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Харківській області прийнято постанову про накладення штрафу № ХК5018/926/3НП/АВ/П/ТД-ФС, яким на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125190 грн. на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Не погодившись із зазначеною постановою ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що судовим розглядом не підтверджені обставини, що стали підставою для висновків про допущення до роботи працівника без оформлення трудових відносин.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Пунктом 7 вказаного Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з Положенням про Головне управління Держпраці у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці № 84 від 03.08.2018 року, Головне управління Держпраці у Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Підпунктом 5 пункту 4 Положення встановлено, що Головне управління Держпраці у Харківській області здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Частиною 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 року.

Відповідно до пункту 2 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №295 за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлених неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, проводяться інспекційні відвідування.

Статтею 265 КЗпП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю.

Так, згідно зі ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу зокрема в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Таким чином, правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема, встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому, такий факт повинен бути належним чином зафіксований у складеному посадовою особою Держпраці чи її територіального органу акті інспекційного відвідування та доведений належними доказами.

У даному випадку, підставою притягнення до відповідальності ФОП ОСОБА_1 стало встановлення допущення до роботи працівника ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформлення наказу чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги ст. 24 КЗпП України.

Так, за результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 (станція технічного обслуговування автомобілів) інспекторами праці виявлено ОСОБА_2 , який за твердженням відповідача виконував роботи у якості найманого працівника позивача.

Документів, які б підтверджували наявність оформлених трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в ході обстеження не надано.

Однак, колегія суддів вважає, що інспектори дійшли помилкового висновку щодо порушення ФОП ОСОБА_1 трудового законодавства з огляду на наступне.

Факт допущення позивачем до роботи ОСОБА_2 повинен підтверджуватися належними та допустимими доказами.

В силу ч. 8 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.

Так, відповідачем надано відеозаписи, зроблені під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 01.03.2019 року, 05.03.2019 року та 19.03.2019 року.

Зазначені відеозаписи, окрім іншого, містять пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких останній зазначив, що у ФОП ОСОБА_1 не працює, має із позивачем дружні стосунки, з огляду на що заїхав з товаришем до станції технічного обслуговування автомобілів з метою самостійної заміни мастила на автомобілі.

Крім того, на одному із відеозаписів ОСОБА_2 знаходився біля гаражного боксу, робіт не виконував, зазначив, що у ФОП ОСОБА_1 не працює та просто заїхав до друга на роботу.

Із третього наданого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_2 перебував на території здійснення господарської діяльності позивача, усних чи письмових пояснень не відбиралось.

За поясненнями позивача (представника позивача) позивачем ОСОБА_2 до роботи не допускався, в приміщенні станції технічного обслуговування автомобілів перебував з дозволу позивача з товаришем під час здійснення заміни мастила на своєму автомобілі. Був одягнений в чистий одяг, а не в спецодяг, як позивач, жодної роботи не виконував та у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 не перебуває.

Свідок ОСОБА_2 , допитаний у судовому засіданні судом першої інстанції, повідомив, що у ФОП ОСОБА_1 не працює, перебуває з позивачем у дружніх стосунках, та з його дозволу здійснював самостійно заміну мастила на автомобілі.

При цьому, відповідно до договору суборенди нежитлового приміщення № 2019.02.01 від 01.02.2019 року ФОП ОСОБА_1 - орендар, передав, а ОСОБА_3 - суборендар, прийняв в строкове платне користування частину нежитлового приміщення (гаражного боксу) площею 50,00 м.кв., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , чим також обґрунтовується перебування ОСОБА_2 на території гаражного боксу.

Колегія суддів вказує, що інших доказів виконання ОСОБА_2 трудових обов`язків на станції технічного обслуговування автомобілів відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту допущення ФОП ОСОБА_1 до роботи ОСОБА_2 без офіційного працевлаштування.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295, тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

У ході судового розгляду встановлено, що 01.03.2019 року інспекторами праці Головного управління Держпраці у Харківській області було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 (станція технічного обслуговування автомобілів) та складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ХК5018/926/НП від 01.03.2019 року та вимогу про надання документів № ХК5018/926/НД від 01.03.2019 року, у зв`язку з чим інспекційне відвідування зупинено до 05.03.2019 року.

Згідно з п. 18 Порядку № 295, що у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

В подальшому, 05.03.2019 року на вимогу про надання документів № ХК5018/926/НД від 01.03.2019 року ФОП ОСОБА_1 надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, паспорт, ідентифікаційний код, договір про надання оренди виробничого приміщення за адресою АДРЕСА_1 від 02.01.2018 року №б/н та особисті письмові пояснення щодо діяльності ОСОБА_2 за адресою місця фактичного здійснення господарської діяльності, що відображено в акті інспекційного відвідування № ХК5018/926/3НП/АВ від 19.03.2019 року.

05.03.2019 року Головним управлінням Держпраці у Харківській області здійснено спробу проведення інспекційного відвідування та у зв`язку з відсутністю документів призупинено інспекційне відвідування та складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 05.03.2019 року №ХК5018/926/2НП та вимогу про надання документів № ХК5018/926/2НД від 05.03.2019 року, якою зобов`язано позивача надати договір оренди на приміщення де здійснюється діяльність на 2019 рік в строк до 12.03.2019 року.

12.03.2019 року у зв`язку з ненаданням документів інспекційне відвідування призупинено та складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 12.03.2019 року № ХК5018/926/3НП та вимогу про надання документів № ХК5018/926/3НД від 12.03.2019 року, якою зобов`язано позивача надати договір оренди на приміщення де здійснюється діяльність на 2019 рік в строк до 19.03.2019 року.

Враховуючи, що на вимогу про надання документів № ХК5018/926/3НД від 12.03.2019 року ФОП Луньов документів не надав, інспекторами праці прийнято рішення про вихід 19.03.2019 року до фактичного місця здійснення господарської діяльності позивача.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що підставою для зупинення інспекційного відвідування у даному випадку може бути відсутність документів, ведення яких передбачено законодавством про працю.

Втім, вимогами від 01.03.2019 року, 05.03.2019 року, 12.03.2019 року витребовувався договір оренди на приміщення де здійснюється діяльність на 2019 рік, який не є таким документом, з огляду на що колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції щодо безпідставного зупинення відповідачем інспекційного відвідування.

Більш того, на вимогу від 01.03.2019 року позивачем 05.03.2019 року до контролюючого органу наданий договір про надання оренди виробничого приміщення за адресою АДРЕСА_1 від 02.01.2018 року №б/н.

Отже, із вищевикладеного слідує, що фактично інспекційне відвідування проводилось 01.03.2019 року, 05.03.2019 року та 19.03.2019 року, загалом - три робочих дні, що є перевищенням встановленої п. 10 Порядку № 295 тривалості проведення інспекційного відвідування - два робочих дні.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів доходить висновку, що Головним управлінням Держпраці у Харківській області, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними доказами вчинення позивачем порушення, передбаченого ч. 3 ст. 24 КЗпП України, відповідальність за яке передбачена абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, у зв`язку з чим оскаржувана постанова № ХК5018/926/3НП/АВ/П/ТД-ФС від 10.04.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Отже, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 по справі № 520/4533/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 02.12.19.

(у зв`язку зі службовим відрядженням судді Бершова Г.Є.)