Справа № 260/382/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/11281/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року у справі №260/382/19 (головуючий суддя Скраль Т.В., час ухвалення 14 год. 05 хв., повний текст рішення складено 30.09.2019, м. Ужгород) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Закарпатської митниці ДФС, в якому просив скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 16.01.2019 №UA305000/2019/000001/2.

Рішенням від 20 вересня 2019 року Закарпатський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача про відсутність у національному законодавстві норми, за якою декларант позбавляється права на захист його прав щодо можливості скасування рішення про коригування митної вартості у випадку коли про обставини щодо порушення права декларант дізнався за наслідками правового аналізу оскаржуваного рішення, дій (бездіяльності), який здійснено після випуску товарів у вільний обіг, шляхом подання «нової декларації із зазначенням митної вартості, визначеної у рішенні про коригування митної вартості».

На переконання апелянта, ч.1 ст.29 і пп. «б» п.5 ч.2 ст.55 МК України, у свою чергу, врегульовує правовідносини щодо права декларанта оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до суду без будь-яких застережень чи умов (випуску та порядку випуску товарів у вільний обіг), в тому числі за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, та/або за умови сплати митних платежів згідно з заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Позивач також зазначає, що надані до митної декларації документи повністю підтверджують всі числові значення задекларованої митної вартості транспортного засобу, з якої обчислюються та справляються митні платежі.

А тому рішення митного органу про коригування митної вартості є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Закарпатська митниця ДФС подала відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженого відповідачем рішення суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Учасники справи викликалися в судове засідання, проте у зв`язку з їх неявкою фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 04 грудня 2018 року позивач придбав у суб`єкта підприємницької діяльності Чеської Республіки «MINSTRAV s.r.o» Kolin, Tridvorska 974, PSC 28002 автомобіль «PORSHE», моделі «CAYENNE S DIESEL», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, 07.11.2013 року виробництва, про що було укладено договір купівлі - продажу. Даний автомобіль був придбаний за 300 000 чеських крон, що станом на 04.12.2018 становило 356 525,48 гривень (т. 1, а.с. 20-21).

10.12.2018 вказаний транспортний засіб ввезено на митну територію України для його митного оформлення. Головним державним інспектором митного органу Овчаровим О.В. був складений акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (т.1. а.с. 23-24).

До даного акта інспектор склав додатковий аркуш №UA305100/2018/603123, де вказав, що автомобіль «PORSHE», моделі «CAYENNE S DIESEL», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 після ДТП, внаслідок чого пошкоджена вся передня частина автомобіля, лобове скло, призведені в дію дві подушки безпеки, пошкоджений декоративний пластик салону автомобіля, заблоковані ремені безпеки, з технічних причин неможливо встановити показники спідометру, відсутні передні колеса транспортного засобу, двигун, коробка передач, передня ходова частина, передні фари, бампер, радіатор, решітка радіатора, пневмоподушки, наявні сліди відновлюваних робіт (т.1 а.с. 25).

13.12.2018 суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 склав звіт про оцінку № 972-12-18. Відповідно до вказаного звіту та висновку (а.с.35) ринкова вартість легкового автомобіля марки «PORSHE» модель «CAYENNE S DIESEL», 2013 року випуску, який був у використанні, після ДТП, оцінюваного за межами України, при ввезенні на територію України (без врахування митних податків і зборів), та без врахування транспортних витрат до кордону України, станом на 13.12.2018 року становить 12 200, 00 Євро, (т.1, а.с. 28-45).

16.12.2018 на території ЗМК МП «Ужгород - центральний» ДП «Укрінтеравтосервіс», транспортний засіб повторно був оглянутий старшим державним інспектором Шимоном М.М. та складено акт UA305160/2018/037307 про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу до митної декларацію.

До акта інспектором було складено додатковий аркуш UA305160/2018/037307, де вказано, що транспортний засіб після ДТП, пошкоджена вся передня частина автомобіля, відсутні передні колеса транспортного засобу, двигун, коробка передач, передня ходова частина, передні фари, бампер, радіатор, решітка радіатора, наявні сліди зварювання, наявна тріщина лобового скла, спрацьовані подушки безпеки, пошкоджено декоративний пластик в салоні, кріплення сидінь, відсутня пластикова накладка арки задніх коліс. Показник одометра встановити неможливо через відсутність системи електропроводки (т.1 а.с. 27).

17.12.2018 року судовим експертом Закарпатського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру надано висновок експертного дослідження № 365, де вказано, що даний транспортний засіб відповідає стандартам екологічних норм не нижче Євро-5, (т.1, а.с. 58-60).

18.12.2018 позивач через митного брокера подав відповідачу електронну митну декларацію UA305160/2018/037654 для розмитнення автомобіля із заявленою його митною вартістю в сумі 300 000,00 чеських крон, що складає 388994,95 грн за офіційним курсом НБУ на вказану дату (т.1, а.с. 111).

Разом з митною декларацією декларантом було подано: акт митного огляду від 10.12.2018 року UA305100/2018/603123; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; Б/Н від 11.12.2018; висновок про якісні характеристики товарів № 365 від 17.12.2018; звіт про оцінку № 972-12-18 від 13.12.2018 року; договір купівлі - продажу № б/н від 04.12.2018; договір із брокером від 08.12.2018 року; документ контролю від 10.12.2018 року (а.с.23, Т.1); калькуляція витрат від 13.12.2018 року, (т.1, а.с. 111-112).

18.12.2018 за заявою декларанта митне оформлення було призупинено у зв`язку із бажанням подати додаткові докази щодо характеристик товару відповідно до п.2 статті 255 МК України, ( а.с.88, Т.1).

15.01.2019 декларант ОСОБА_3 подав заяву, що інші документи щодо характеристики товару надати не може, у зв`язку із їх відсутністю.

16.01.2019 декларант ОСОБА_3 подав до митного органу заяву, що надати додаткові документи для підтвердження митної вартості є неможливим, від консультацій з органом доходів і зборів відмовляється.

16.01.2019 посадовою особою Закарпатської митниці ДФС Струк Т.Б. прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № UA305000/2019/000001/2 та скориговано вартість транспортного засобу до 29 900,00 євро, (т.1, а.с. 63-64).

18.01.2019 позивач через митного брокера подав відповідачу електронну митну декларацію UA305160/2019/002832 для розмитнення автомобіля із заявленою його митною вартістю в сумі 956 966,49 грн (т.1 а.с. 109).

Вважаючи дії відповідача по коригуванню митної вартості автомобіля шляхом її збільшення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції керувався тим, що при оформленні нової митної декларації UA305160/2019/002832 від 18 січня 2019 року декларант самостійно обрав резервний метод визначення митної вартості, оскільки у графі 43 вказано метод визначення митної вартості « 6» та правий підрозділ цієї графи не заповнений, а також не забезпечено сплату митних платежів шляхом застосування декларантом гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Отже, позивач або уповноважена ним особа не скористалися правом на випуск товару, що декларується, у вільний обіг шляхом подання нової митної декларації з відповідним змістом, сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

Окрім цього, у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів за № UA305000/2019/000001/2 від 16.01.2019, а саме - на другому аркуші зазначено про право позивача на випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених частиною 7 статті 55 Митного кодексу України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до пункту другого частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів: 1) визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи 2) приймає письмове рішення про її коригування, а також 3) випускає у вільний обіг товари, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, а у разі незгоди - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Частиною другою статті 310 розділу X Митного кодексу України передбачено, що фінансові гарантії надаються: 1) у вигляді документа (викладеного в письмовій або електронній формі зобов`язання гаранта сплатити визначені суми митних платежів на вимогу органу доходів і зборів); 2) у вигляді внесення декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником або гарантом грошової застави на відповідний рахунок органу доходів і зборів.

Згідно із частиною сьомою статті 307 МК України вивільнення (повернення) фінансової гарантії здійснюється не пізніше двох годин після отримання відповідним органом доходів і зборів підтвердження фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією, а згідно з пунктом 4 частини одинадцятої статті 311 МК України підтвердженням фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією, є виконання зобов`язання із сплати митних платежів у разі коригування митної вартості відповідно до розділу III цього Кодексу.

З аналізу вказаних норм права суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням про збільшення митної вартості товару, крім сплати митних платежів із заявленої в декларації митної вартості, декларант або уповноважена ним особа гарантують сплату "донарахованої" різниці митних платежів, розрахованих з митної вартості, визначеної органом доходів і зборів.

Частинами восьмою - дев`ятою статті 55 МК України передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 МК України митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

У разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв`язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

Отже, у випадку прийняття органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа не пізніше 10 робочих днів з дати прийняття такого рішення подає нову митну декларацію.

Правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі - ЄАД), додаткових аркушів до нього форми МД-3, специфікації форми МД-8, порядок унесення відомостей до доповнення форми МД-6, випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8.П визначає Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України №651 від 30 травня 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за №1372/21684 (далі - Порядок №651).

Відповідно до глави 2 розділу ІІ «Заповнення граф митних декларацій» Порядку №651 графа 43 «Метод визначення вартості» заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Проаналізувавши правила заповнення митної декларації, суд першої інстанції вірно вказав на те, що у графі 43 нової митної декларації декларант (уповноважена особа) зазначає два порядкових номери методів визначення митної вартості, що використовувалися, а саме: у лівому підрозділі - порядковий номер методу визначення митної вартості, який застосовано декларантом або уповноваженою ним особою, а у правому підрозділі - порядковий номер методу визначення митної вартості, який застосований митним органом у прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів.

Порядок №651 також передбачає, що у графі 45 «Коригування» зазначається у валюті України заявлена митна вартість товару.

Графа 47 «Нарахування платежів» заповнюється у разі сплати (необхідності застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України) митних платежів та/або сплати за МД єдиного збору, що справляється в пунктах пропуску через державний кордон України, та/або сплати плати.

При оформленні МД у разі прийняття рішення про коригування митної вартості товарів у випадку, передбаченому статтею 55 Митного кодексу України, відображення сум митних платежів здійснюється у графі 47 окремими рядками, а саме:

митні платежі, нараховані згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, що підлягають сплаті до державного бюджету;

митні платежі, нараховані згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

різниця між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, сплата якої забезпечується шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Графа В «Подробиці розрахунків» заповнюється у разі сплати (застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України) митних платежів та/або сплати єдиного збору та/або сплати плати. У графі зазначаються зокрема: код виду платежу відповідно до класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами; загальна сума платежу за цим кодом, що включає в себе суми відповідного платежу за ЄАД і кожним додатковим аркушем МД, що підлягає перерахуванню до державного бюджету, або на яку надано забезпечення сплати митних платежів; у разі забезпечення сплати митних платежів шляхом надання гарантом фінансової гарантії у вигляді документа зазначається код за ЄДРПОУ гаранта та номер (номери) відповідних гарантійних документів (можуть зазначатись у графі посадовою особою митного органу при електронному декларуванні - в електронній МД, а у МД на паперовому носії - від руки з подальшим унесенням цих відомостей до електронної копії МД).

Відповідно до Класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» №1011 від 20 вересня 2012 року, код виду надходжень « 121» позначає надходження «мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами», код виду надходжень « 185» позначає надходження «акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами» та код виду надходжень « 128» позначає надходження «податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами».

Спосіб сплати вказаних митних платежів також позначається відповідним кодом розрахунку згідно Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України №1011 від 20 вересня 2012 року.

Так, сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з кодами розрахунку «01» (безготівкова форма сплати), « 02» (готівкова форма сплати), « 15», « 72», « 91» або « 92», а різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначається з кодом розрахунку « 55».

Враховуючи наведені правила заповнення митної декларації, орган доходів і зборів при здійсненні перевірки нової митної декларації може встановити наявність чи відсутність рішення про коригування митної вартості товару та погодження декларанта (уповноваженої особи) із митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, або непогодження із такою митною вартістю, вказаною у рішенні про коригування митної вартості, а також застосування декларантом чи уповноваженою ним особою порядку узгодження митної вартості, визначеної частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України, шляхом 1) проставлення відповідних відміток у лівому та правому підрозділах графи 43 «Код МВВ» митної декларації та 2) надання декларантом гарантії шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів та сумою митних платежів, що нарахована митним органом та проставлення відповідних відміток у графах 47 «Нарахування платежів» та В «Подробиці розрахунків» митної декларації.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що під час подання первинної митної декларації від 18.12.2018 №UA305160/2018/037654 позивачем в графі 12 «Відомість про вартість» зазначено 388994,95 грн; у лівому підрозділі графи 43 «Код МВВ» - « 6»; у графі 45 «Коригування» - 388994,95 грн; у графі 47 «Нарахування платежів» містяться позначки про сплату видів надходжень до бюджету за кодами 121, 185, 128 та спосіб здійснення таких розрахунків за кодом « 01» (а.с.111).

18.01.2019 позивачем подано до митного органу нову митну декларацію №UA305160/2019/002832, в якій в графі 12 «Відомість про вартість» зазначено 956966,49 грн; у лівому підрозділі графи 43 «код МВВ» декларантом вказано метод визначення митної вартості товарів - « 6», тобто резервний метод; у графі 45 «Коригування» вказано вартість товару 959966,49 грн; у графі 47 «Нарахування платежів» митної декларації зазначено види надходжень бюджету, що контролюються митними органами, за кодами 121, 185, та 128, і спосіб здійснення таких розрахунків за кодом « 01» (а.с.109).

Окрім цього, нова митна декларація №UA305160/2019/002832 від 18.01.2019 не містить:

1) у правому підрозділі графи 43 «Код МВВ» порядкового номеру методу визначення митної вартості, який застосований митним органом у прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів;

2) в окремих рядках графи 47 відображення сум: а) митних платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, що підлягають сплаті до державного бюджету; б) митних платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; в) різниці між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, сплата якої забезпечується шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України;

3) у графі В «Подробиці розрахунків» відомостей про забезпечення сплати митних платежів шляхом надання гарантом фінансової гарантії у вигляді документа та зазначення коду за ЄДРПОУ гаранта та номеру (номерів) відповідних гарантійних документів;

4) спосіб сплати різниці між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначеного кодом розрахунку «55» згідно Класифікатора способів розрахунків.

Отже, проаналізувавши зміст декларації №UA305160/2019/002832 від 18.01.2019, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що декларантом фактично самостійно обраний метод визначення митної вартості - за резервним методом, оскільки у графі 43 вказано метод визначення митної вартості « 6» та правий підрозділ цієї графи не заповнений, а також не забезпечено сплату митних платежів шляхом застосування декларантом гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Вказані обставини дають підстави для висновку про те, що позивач не скористався правом на випуск товару, що декларується, у вільний обіг шляхом подання нової митної декларації з відповідним змістом, сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

З цих підстав суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що позивач фактично погодився із методом визначення митної вартості та митною вартістю товару, зазначених органом доходів і зборів у рішенні про коригування митної вартості товару, вказавши їх у новій митній декларації №UA305160/2019/002832 від 18.01.2019, а тому правовий спір між сторонами щодо узгодження митної вартості припинив існувати з моменту подання нової митної декларації.

Заперечуючи вказані висновки суду першої інстанції, позивач вказує на те, що сам факт подання нової митної декларації не може автоматично позбавити права на оскарження рішення митного органу, якщо він вважає, що цим рішенням порушено його права, свободи чи інтереси. При цьому позивач не ставить під сумнів та не спростовує ті обставини, які встановлені судом першої інстанції, та які стосуються інформації, що внесена декларантом до нової митної декларації.

З приводу таких аргументів позивача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що право декларанта оскаржити рішення митного органу пов`язане з дотриманням процедури митного оформлення товарів, яка визначена Митним кодексом України.

Як зазначено вище, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на алгоритм дій, який визначений Митним кодексом України та який зобов`язаний дотримуватися декларант у разі незгоди ним із визначеною митним органом митною вартістю товару.

З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подання у спірному випадку нової митної декларації, в якій декларантом самостійно обрано метод визначення митної вартості та визначено митну вартість за цим методом, свідчить про те, що правовий спір між сторонами щодо узгодження митної вартості припинив існувати, процедура митного оформлення імпортованого товару фактично завершилась, а спірне рішення про коригування митної вартості товару вичерпало свою юридичну силу.

Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року у справі №260/382/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 02.12.2019.