Справа № 345/698/19
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11371/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про оскарження дій, скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Остап`юк С.В.,

час ухвалення рішення 30.09.2019 року, 17:08 год.,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не вказано,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі третя особа) про визнання незаконною постанови від 25.04.2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 55981544 та повернення виконавчого листа для продовження виконання.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 25.04.2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 55981544 з примусового виконання виконавчого листа № 345/1899/16-а, виданого 07.03.2018 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про зобов`язання вчинити певні дії. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що пенсійний орган зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивачу та виплату недорахованих сум з 30.11.2015 року, тобто зазначено початковий термін перерахунку пенсії та не зазначено кінцевого, а виплата за рішенням судів, яким зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення. Станом на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження постанову суду у справі № 345/1899/16-а було виконано в повному обсязі. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 року № 2148-VIII (далі Закон № 2148) правове регулювання спірних правовідносин змінено. Оскільки позивач не виявив бажання перейти на пенсію на умовах ч.2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058), управління правомірно припинило виплату доплати за понаднормативний стаж, що передбачено ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII (далі Закон № 796).

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце слухання справи, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

Постановою Калуського міськрайонного суду від 14.09.2016 року визнано протиправними дії Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії позивачу за нормами Закону № 796 із збільшенням її на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж ч. 2 ст. 56 Закону № 796; зобов`язано Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок позивачу державної пенсії від 20 років необхідного стажу із збільшенням на один процент заробітку понад встановлений стаж ч. 2 ст. 56 Закону № 796; зобов`язано Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області повернути недораховані пенсійні виплати позивачу із 30.11.2015 року.

Вказане рішення суду було виконано третьою особою добровільно (а.с. 12), проведено перерахунок пенсії позивачу з 30.11.2015 року.

З лютого 2018 року позивачу припинено виплату пенсії, відповідно до постанови Калуського міськрайонного суду від 14.09.2016 року у зв`язку з ухваленням Закону № 2148. Третьою особою повідомлено позивача, що розмір його пенсії приведено до норм чинного законодавства.

Не погодившись із вказаними діями, позивач звернувся до суду про видачу виконавчого листа, та 07.03.2018 року Калуським міськрайонним судом на виконання вищевказаної постанови суду видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця від 14.03.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 55981544 із примусового виконання вказаного виконавчого листа № 345/1899/16-а від 07.03.2018 року.

Постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 25.04.2018 року виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа № 345/1899/16-а від 07.03.2018 року закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Прийняте рішення про закінчення виконавчого провадження мотивоване тим, що згідно розпорядження № 153548 від 25.11.2016 року третьою особою проведено перерахунок та виплату пенсії позивачу із збільшенням на 1% заробітку понад встановлений стаж ч. 2 ст. 56 Закону № 796 з 30.11.2015 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ст. 18 вказаного Закону встановлює, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Судом встановлено, а також не заперечується сторонами, що перерахунок та виплату позивачу державної пенсії від 20 років необхідного стажу із збільшенням на один процент заробітку понад встановлений стаж ч. 2 ст. 56 Закону № 796, як було визначено постановою Калуського міськрайонного суду, припинено у зв`язку із ухваленням Закону № 2148.

Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону № 796 (в редакції чинній на момент прийняття Калуським міськрайонним судом постанови від 14.09.2016 року) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Законом № 2148 до ч. 2 ст. 56 Закону № 796 внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058 за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Отже, правове регулювання спірних правовідносин змінилось, і у зв`язку з такими змінами Закон № 796 пов`язує збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж встановлений ч. 2 ст. 56 цього Закону, з призначенням пенсії на умовах визначених ч. 2 ст. 27 Закону № 1058.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскільки позивач не виявив бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини 2 ст. 27 Закону № 1058, а залишився на пенсії за віком на умовах ч.1 ст. 27 Закону № 1058, то третя особа у зв`язку із зміною правового регулювання спірних правовідносин правомірно припинила виплату позивачу збільшення пенсії, передбаченої ч. 2 ст. 56 Закону № 796 у редакції до внесення змін Законом № 2148.

Зазначене кореспондується із висновком Європейського Суду у справі «Великода проти України», в якому суд дійшов висновку, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. Суд у цьому рішенні констатував, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, були внесені зміни.

Таким чином, дії відповідача щодо закриття виконавчого провадження є правомірними.

Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що таке, через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 345/698/19 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення виготовлено 04 грудня 2019 року.