Справа № 640/23389/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

04 грудня 2019 року м. Київ № 640/23389/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
доМіністерства юстиції України
про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запис про право власності.-
В С Т А Н О В И В:

Через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 27.11.2019 до суду надійшли матеріали із назвою «Позовна заява про оскарження нормативно-правового акту», відповідачем в якій зазначено Міністерство юстиції.

Ухвалою суду від 29.11.2019 «позовну заяву про оскарження нормативно-правового акту» залишено без руху та запропонувати позивачу протягом трьох днів з дати отримання даної ухвали подати суду позовну заяву у паперовій формі разом з додатками до неї - відповідно до вимог п. 15. Розділу VII «Перехідні положення» КАС України та з дотриманням вимог ст.ст. 160, 161 КАС України.

На виконання вимог ухвали суду позивачем надано адміністративний позов, в якому позивачем в якості відповідача визначено - Міністерство юстиції України та в якій позивач просить суд скасувати рішення та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер витягу: від25.11.2013 № 13347080, щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 08.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.10.2010 помер її батько - ОСОБА_2 , після смерті якого спадщину прийняла його дочка, рідна сестра позивачки ОСОБА_3 .

Позивачка пояснює, що за життя, її батько ОСОБА_2 не встиг оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Додає, що його спадкоємиця ОСОБА_3 у липні 2012 року звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності за зазначений будинок у порядку спадкування за заповітом, однак рішенням суду від 11.09.2012 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом відмовлено.

Натомість, рішенням Апеляційного суду Київської області від 17.12.2012 у справі № 22-ц-6433/2012 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2012, визнано за ОСОБА_3 право на оформлення права власності на будинок АДРЕСА_2 .

Зазначає, що 29.02.2016 приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшою Т.М. заведено спадкову справу № 4/2016 до майна померлої 02.01.2016 ОСОБА_3 , після смерті якої спадщину прийняла мати ОСОБА_4 .

17.10.2017, приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшою Т.М.„ заведено спадкову справу №2 6/2017 до майна померлої 06 06.09.2017 ОСОБА_5 , після смерті якої спадщину прийняла позивачка, її дочка ОСОБА_1 .

Разом з тим, позивачка звертає увагу суду на те, що 03.04.2018 приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області ІІєшою Т.М., було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій остання відмовила ОСОБА_6 (позивачу) у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що позивачем не надані документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищезазначене спадкове майно, оскільки рішенням Апеляційного суду Київської області від 17.12.2012 визнано право на оформлення права власності, а не право власності на будинок;

Додає, що при реєстрації права власності на вищевказаний будинок державним реєстратором Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Хибою A.B. допущено помилку, у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13347080 від 25.11.2013 видавником рішення суду від 17.12.2012 зазначено не Апеляційний суд Київської області, а Бориспільський міськрайонний суд, з огляду на що державним реєстратором Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Хибою A.B. порушено вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Звертає увагу суду, на те, що державним реєстратором Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Хибою A.B. не забезпечено виконання положення частини 2 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» згідно якої, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації прав.

У позовній заяві позивачка зазначає, що оскільки постановою Кабінету Міністрів України «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги» від 11.02.2016 Бориспільське міськрайонне управління юстиції Київській області, якому була підпорядкована державний реєстратор Хиба А.В. було ліквідовано, відповідачем по даній справі являється Бориспільська РДА, оскільки саме в Бориспільській РДА знаходиться Відділ надання адміністративних послуг Бориспільської районної державної адміністрації, що займається реєстрацією майнових прав та обтяжень, та архів Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київській області.

Відтак, позивачка наголошує, що у зв`язку з тим, що відповідачем безпідставно було проведено реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 ), було порушене її право володіти та розпоряджатися спадковим майном, з огляду на що просить суд задовольнити позовні вимоги.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Разом з тим, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У даному випадку, як вбачається з позову та аналізу доданих до справи матеріалів, спірні відносини по суті виникли у зв`язку, як зазначає позивачка, з порушенням її права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 ), оскільки вона не може вільно володіти та розпоряджатися спадковим майном, що по суті і зумовило звернення до суду із даним позовом.

Більш того, навіть у позовній заяві позивачка зазначає, що 03.04.2018 приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області ІІєшою Т.М., було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що позивачкою - ОСОБА_6 не надано документів, що посвідчують право власності позивачки на будинок АДРЕСА_2

Суд зазначає, що реєстрація права власності є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно. Водночас реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять права, зокрема, на майно і полягають саме в офіційному визнанні державою цих фактів.

При цьому, в межах вирішення такого спору можуть бути розв`язані й питання, пов`язані з реєстрацією права власності на нерухоме майно, на що вказують і положення абзацу другого ч. 1 ст. 19 ЦПК України.

Більш того, суд вказує на те, що в подібних правовідносинах, Велика Палати Верховного Суду, зокрема, у постановах від 14.03.2018 у справі № 396/2550/17, від 21.03.2018 у справі № 802/1792/17-а, від 17.04.2018 у справі № 815/6956/15 та від 08.05.2018 у справі № 826/1001/15 висловила позицію, за якою якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ППК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на що вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 160-162, 170, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про право власності,- відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КАС України ухвала суду про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст.ст. 292 - 297 КАС України п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя О.А. Кармазін