Справа № 480/2455/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.М. Гелета
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 р. Справа № 480/2455/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2019, по справі № 480/2455/19

за позовом ОСОБА_1

до Московсько-Бобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправними дії Московсько-Бобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області, які полягають у ненаданні відповіді на заяву від 14.05.2019 року № 322; зобов`язати Московсько-Бобрицьку сільську раду Лебединського району Сумської області надати відповідь на заяву від 14.05.2019 року № 322.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог послався на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Також апелянт зазначив, що враховуючи ненадання відповідачем відповідей на звернення позивача, починаючи з 2017 року, останній вимушений щороку направляти такі заяви, лише змінюючи дати. З огляду на викладене, позивачем допущено помилку при оформленні звернення від 14.05.2019 року та помилково датовано заяву 14.05.2018 року.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою № 322 від 14.05.2019 року, яка була надіслана засобами електронного зв`язку на електронну адресу Московсько-Бобрицької сільської ради .

За змістом зазначеної заяви позивач просив надати інформацію про стан використання земель сільськогосподарського призначення комунальної та державної форм власності на території Московсько-Бобрицької сільської ради, яку Московська-Бобрицька сільська рада надавала запит Лебединської РДА у формі подібній тій, що наведена нижче.

Відповіді на вказану заяву ОСОБА_1 не отримував.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації".

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 5, 7 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації".

Статтею 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За змістом ч.1 ст.5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації", суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Отже, Московсько-Бобрицька сільська рада Лебединського району Сумської області у розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації" є розпорядником інформації.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

За визначенням ч. 1 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача (ч. 3 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

За приписами ч. 5 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо (ч. 6 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Обов`язок надання відповіді на запит виникає у розпорядника публічної інформації виключно з моменту отримання належним чином оформленого запиту про надання публічної інформації.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 14.05.2019 року надіслав на електронну пошту Московсько-Бобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області заяву № 322.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності доказів отримання відповідачем зазначеної заяви.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до наданих головою Московсько-Бобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області пояснень заява ОСОБА_1 № 322 надійшла на електронну адресу сільської ради 15.05.2019 року.

Однак, враховуючи, що датована така заява була - 14.05.2018 року головою Московсько-Бобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області прийнято рішення не надавати відповідь на заяву річної давності.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1, 4 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У той же час, ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначені випадки, у яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках.

Згідно з ч. 4 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

При цьому, в силу ч. 5 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації", відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Отже, колегія суддів вказує, що розпорядник інформації, отримавши запит/заяву та дійшовши висновку про відсутність підстав для її задоволення, зобов`язаний надати запитувачу такої інформації відповідь у письмовій формі.

У даному випадку відповідачем заява ОСОБА_1 № 322 отримана, що підтверджено головою Московсько-Бобрицькою сільською радою Лебединського району Сумської області, однак дій щодо її розгляду не вчинено, доказів надання відповіді не подано.

Посилання голови Московсько-Бобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області на те, що оскільки заяву було датовано 14.05.2018 року та знаючи про здатність ОСОБА_1 до маніпулювання фактами і його непорядність, прийнято рішення не надавати відповіді на заяву річної давності, про що було повідомлено позивача, на висновки суду не впливають, оскільки по-перше, в силу ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповідач не позбавлений обов`язку надати запитувачу інформації відповіді у письмовій формі, по-друге, докази повідомлення позивача про викладені обставини відповідачем не надані.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про допущення відповідачем - Московсько-Бобрицькою сільською радою Лебединського району Сумської області, протиправної бездіяльності щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 № 322, надіслану на адресу відповідача 14.05.2019 року, та ним отриману.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, та натомість вважає частково обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 та вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит та зобов`язати надати відповідь на такий запит.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, з огляду на що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 по справі № 480/2455/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Московсько-Бобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області щодо ненаданні відповіді на запит на інформацію ОСОБА_1 № 322, направлений на адресу Московсько-Бобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області 14.05.2019 року.

Зобов`язати Московсько-Бобрицьку сільську раду надати ОСОБА_1 відповідь на запит ОСОБА_1 № 322, направлений на адресу Московсько-Бобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області 14.05.2019 року.

В іншній частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов