Справа № 520/8150/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

28.11.2019 № 520/8150/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Спірідонова М.О.

за участю секретаря судового засідання - Ліпчанської Я.В.

представника позивача - Мартнушкіна Л.В.,

представника відповідача - Смородської М.С.,

представника третьої особи - Чаплинського О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду клопотання представника відповідача - Міністерства юстиції України та третьої особи ОСОБА_4 - про закриття провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13), Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13), треті особи - Державний реєстратор Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області Лесьок Олександр Васильович ( АДРЕСА_5), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) про визнання протиправним та скасування наказу МЮУ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 06.08.2019 року №241715 "Про скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань".

2. Визнати протиправним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду державної реєстрації від 05.08.2019 року за результатами розгляду скарг ОСОБА_2 в особі адвоката Болоховцева Є.О. та ОСОБА_5 від 24.07.2019 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.07.2019 року за №Г-13079 та 29.07.2019 року №Г-13281 відповідно.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України 05.08.2019 року були розглянуті скарги ОСОБА_2 в особі адвоката Болоховцева Є.О. та ОСОБА_5 від 24.07.2019 року щодо реєстраційних дій № 40000243 , №50000243 та №60000243, вчинених 23.07.2019 року державним реєстратором Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області Лесько Олександром Васильовичем, без запрошення ОСОБА_1 , як заінтересованої особи, права якої порушуються даним наказом і взагалі не проінформовано про час і місце розгляду скарги.

Також позивачем зазначено, що реєстраційні дії № 40000243 , № 50000243 та №60000243, вчинені 27.07.2019 року державним реєстратором Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області Лесько Олександром Васильовичем відбувалися на підставі того, що 03.12.2018 року між, позивачем - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПСП «Маяк» (14063932). На підставі цього договору 03.12.2018 року було підписано акт приймання-передачі частки у статутному капіталі. Цей договір купівлі продажу частки у статутному капіталі ПСП "Маяк" від 03.12.2018 року наразі є дійсним і ніким не оспорений.

04.12.2018 року власником було прийняте рішення про зміну директора та підписанта.

23.07.2019 року були здійснені відповідні зміни на підставі акту приймання-передачі частки в статутному капіталі та на підставі рішення власника від 04.12.2018 року: реєстраційні дії 40000243, 50000243 та 40000243.

Однак при реєстрації вказаних змін ОСОБА_3 дізнався, що в березні 2019 року відбулась реєстрація змін керівника ПСП «Маяк» та в реєстр включено два підписанти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме: 05 березня 2019 року приватним нотаріусом ХМНО Марюхнич Жанною Євгенівною, як державним реєстратором, було здійснено реєстраційну дію №100243, якою включено до складу осіб, які мають право вчиняти юридичні дії без довіреності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

19.03.2019 року приватним нотаріусом ХМНО Марюхнич Жанною Євгенівною, як державним реєстратором, було здійснено реєстраційну дію №300243, якою було змінено керівника Приватного сільськогосподарського підприємства «МАЯК» з ОСОБА_4 на ОСОБА_5

З цього приводу ОСОБА_1 було подано скаргу на дії державного реєстратора, яка була отримана Мінюстом України 02.08.2019 року.

Таким чином, позивач вважає оспорюваний наказ Міністерства юстиції України від 06.08.2019 року №241715 "Про скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" незаконним та таким, що винесений з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

08.11.2019 року від представника відповідача - Міністерства юстиції України, надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого відповідачем було зазначено, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних відносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Також .08.11.2019 року від представника третьої особи - ОСОБА_2, надійшло клопотання про закриття провадження у справи, в обґрунтування якого зазначено, що вказана справа не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки є спір про право.

Під час розгляду справи судом було поставлено на обговорення зазначені клопотання.

Представник позивача в судове засідання з`явився, щодо задоволення клопотань заперечував в повному обсязі.

Представник відповідача - Міністерства юстиції України, та представник третьої особи - ОСОБА_4 в судове засідання з`явилися, клопотання підтримали та просив суд їх задовольнити та закрити провадження у справі.

Представник відповідача - Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України та третьої особи - Державного реєстратора Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області Лесьок Олександра Васильовича, в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що клопотання підлягають задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно- владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що спірні відносини виникли через незгоду ОСОБА_3 з наказом Мін`юсту від 05.08.2019 року № 241715 «Про скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних; осіб підприємців та громадських формувань». Тобто суд зазначає, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного (майнового) права позивача.

Ураховуючи те, що позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття фізичними особами права власності на частку у статутному капіталі і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, суд дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже суд зазначає, що спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту цивільного права, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Юрисдикція цивільних справ визначена статтею 19 ЩІК, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У справі, що розглядається, позовні вимоги спрямовані на захист порушеного, на думку позивача, права власності на спірні приміщення внаслідок реєстрації цього нерухомого майна за фізичною особою.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Таким чином, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується цивільного права і за суб`єктним складом сторін має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Зазначена позиція суду узгоджена з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною зокрема, у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 813/1362/16, 28 листопада 2018 року у справі № 825/642/18, 29 січня 2019 року у справі № 803/1589/17, 29.05.2019 по справі № 826/9341/17 під час розгляду спорів у подібних правовідносинах.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції,

За нормами частини третьої статті 3 КАС провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За приписами ч.2 ст. 239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. 47, 238, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника Міністерства юстиції України та третьої особи ОСОБА_4 про закриття провадження по справі - задовольнити

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13), Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13), треті особи - Державний реєстратор Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області Лесьок Олександр Васильович ( АДРЕСА_5), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) про визнання протиправним та скасування наказу МЮУ.

Роз`яснити позивачу, що зазначений спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями)

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02 грудня 2019 року.

Суддя М.О. Спірідонов