Справа № 585/2369/19
Суддя: Євтюшенкова В. І.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/2369/19
Номер провадження 2-а/585/47/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.,

Справа № 585/2369/19, провадження № 2-а/585/47/19

Позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: інспектор відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Роговий Роман Григорович ,

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги мотивував тим, що 26 березня 2019 року о 22 год. він рухався на вантажному автомобілі марки Mercedes-Benz модель Actros 2531 номерний знак НОМЕР_1 на ділянці 91 км. автодороги М-22 Полтава - Олександрія у напрямку до м. Кременчук. Попереду нього весь час рухався інший вантажний автомобіль. Після проїзду мосту через річку Псьол його транспортний засіб та той вантажний автомобіль, що рухався попереду, обігнав патрульний автомобіль і наказав зупинитись. Після зупинки водію вантажного автомобілю, що рухався попереду нього, дозволили їхати далі, а його поліцейський повідомив, що він порушив Правила дорожнього руху України, обігнавши транспортний засіб на мосту, тому відносно нього буде складатись постанова про адміністративне правопорушення. Він пояснював інспектору, що ПДР не порушував, що останній не має ніяких відповідних цьому підтверджень, почав телефонувати на гарячу лінію Національної поліції України, але інспектор склав відносно нього оскаржувану постанову, роздрукував її, запропонував йому її підписати. Він в той час розмовляв з оператором гарячої лінії і постанову не підписав. Інспектор пішов і не вручив йому постанову. Він отримав її поштою 12 червня 2019 року. Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Так, в оскаржуваній постанові факт начебто вчиненого ним порушення п. г п. 16.4 ПДР не підтверджується жодним доказом. Вважає, що інспектор перед тим, як винести постанову, повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення та зафіксувати факт вчинення адміністративного правопорушення та ознайомити його зі змістом. В оскаржуваній постанові відсутні будь-які посилання на технічні засоби та на будь-які інші докази, зокрема й на протокол у справі про адміністративне правопорушення. Інспектор, приймаючи рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності не навів будь-яких належних доказів, а отже не мав права притягувати його до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. А тому постанова незаконна, винесена з грубим порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідачем не було роз`яснено йому прав, не надано можливості скористатись професійною правничої допомогою. Інспектору вистачило семи хвилин для розгляду справи (22 год. 02 хв. час вчинення адмінправопорушення, а постанову винесено о 22 год. 09 хв.), що свідчить про формальний підхід інспектора до виконання своїх службових обов`язків. Також оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП (не зазначено строк і порядок оскарження).

Щодо пропуску ним строку для оскарження постанови, пояснив, що в день винесення відповідачем цієї постанови вона йому не вручалась, надійшла поштою 12.06.2019 року, а тому просив поновити йому встановлений ст. 289 КУпАП 10-ти денний строк звернення до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти позову відповідач надіслав суду відзив, в якому зазначив, що 26.03.2019 року ним, інспектором роти №1 батальйону патрульної служби в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Роговим Р.Г. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП і накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він цього дня близько 22 год. 02 хв. на автомобільній дорозі М-22 Полтава-Олександрія, 91 км., керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Actros 2531 номерний знак НОМЕР_1 здійснив обгін транспортного засобу на мосту через річку Псьол, чим порушив п.14.6 «г» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122 ч.2 КУпАП. Під час зупинки позивачу було повідомлено посаду та прізвище інспектора, причину зупинки, повідомлено про порушення ним правил обгону, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, порядок сплати штрафу . На місці розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не заперечував факту здійснення обгону на мосту. Вказані пояснення позивача було прийнято до уваги. Справу про адміністративне правопорушення розглянуто в присутності позивача, постанову оголошено негайно після розгляду справи, від отримання копії постанови на місці розгляду справи позивач відмовився. Щодо посилань позивача на позбавлення його права скористатись професійною правничою допомогою відповідач послався на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Максименко проти України», в якому суд обґрунтував необхідність забезпечення юридичною допомогою у тому випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ч.2 ст. 122 КУпАП не передбачає застосування арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді. Тому просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

До відзиву доданий DVD-R диск, у конверті, який підписаний як «відеозапис адмінправопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 » (а.с.52).

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

01 липня 2019 року судом винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст. 160 КАС України (а.с.13).

11 липня 2019 року від позивача до суду надійшов супровідний лист з додатками(два примірники позовної заяви з додатками) (а.с.16,17-21, 22-27).

12 липня 2019 року судом повторно винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху зв`язку з невідповідністю поданої на виконання ухвали без руху від 01 липня 2019 року позовної заяви вимогам ст. 160 КАС України (а.с.28).

01 серпня 2019 року від ОСОБА_1 до суду надійшов супровідний лист та три примірники позовної заяви з усуненими недоліками (а.с.31, 32-37).

02 серпня 2019 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання.

03 жовтня 2019 року судом закінчено підготовче провадження по справі, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити (а.с. 68).

Відповідач до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.67).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 246 КАС України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1017692 від 26.03.2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення п. 14.6 «г» ПДР України (обгін іншого т.з. на мосту через р. Псьол), тобто за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі штрафу в розмірі 425 грн. Разом з постановою сформовано квитанцію про сплату штрафу відповідно до постанови серії АЕВ №1017692 . В постанові відсутній підпис ОСОБА_1 , що підтверджує факт не вручення йому оскаржуваної постанови в день її винесення (а.с.6-7, 22).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.8,9, 23-24, 25).

Рекомендованим листом за № 39 2 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП за вих. №10664 позивачу ОСОБА_1 на адресу місця реєстрації було направлено лист (а.с.5).

Згідно довідки ВПЗ №9 рекомендований лист за № 39 2 ОСОБА_1 отримав особисто 12.06.2019 року (а.с.10, 26, 27).

На оглянутому в судовому засіданні відеозаписі, що міститься на DVD-R диску, надісланому на адресу Роменського міськрайонного суду відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, мається зображення ОСОБА_1 , його зупиненого транспортного засобу, те, як останній телефонує на гарячу лінію Національної поліції, як заперечує факт вчинення ним обгону на мосту через р. Псьол і просить поліцейського надати відеозапис правопорушення, посилаючись на те, що у них в патрульному автомобілі є відеореєстратор, на що інспектор зазначає, що не зобов`язаний цього робити, як інспектор роз`яснює ОСОБА_1 його права, складає відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення, роз`яснює строк і порядок її оскарження. Позивач вказує на те, що Правил дорожнього руху не порушував (а.с.52).

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони : 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст.ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: … частини перша, друга, третя і п`ята статті 122… .

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Мотиви суду.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожен окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, за що на нього оскаржуваною постановою було накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. штрафу.

У своєму відзиві на позов відповідач посилається на те, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків...

Відповідач вказує на те, що постанова була винесена з урахуванням пояснень правопорушника, який не заперечував факту здійснення обгону на мосту.

Зазначене повністю спростовується відеозаписом, який інспектор додав до відзиву.

Так, під час зйомки, ОСОБА_1 декілька разів зазначає, що ніякого обгону не здійснював, пояснює, що об`їхав транспортний засіб, який стояв на дорозі з увімкненою «аварійкою». Позивач телефонує на гарячу лінію Національної поліції з приводу того, що його зупинили працівники поліції при тому, що ПДР України він не порушував. Крім того, ОСОБА_1 просить інспектора надати йому докази правопорушення, яке він ніби вчинив, а саме відеозапис з реєстратора в патрульному автомобілі, на що інспектор відповідає йому, що не зобов`язаний цього робити і продовжує складати оскаржувану постанову.

Беручи до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, а відповідачем до відзиву не додано відеозапису самого правопорушення, а лише відеозапис складання оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що саме відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить висновку, що ОСОБА_1 Правил дорожнього руху не порушував, отже оскаржувана постанова протиправна та підлягає скасуванню.

Посилання позивача на необхідність скасування указаної постанови з тих підстав, що інспектором перед її винесенням не було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Не заслуговують на увагу і посилання позивача на те, що інспектором йому не були роз`яснені права. Це спростовується оглянутим у судовому засіданні відеозаписом, наданим відповідачем.

Крім того, суд визнає поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки оскаржувану постанову останній отримав поштою 12 червня 2019 року, до суду відправив позов 21 червня 2019 року, а тому суд цей строк поновлює.

Обґрунтування розподілу судових витрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ч.ч. 1,2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене з управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, службовою особою якого є відповідач - інспектор відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Роговий Р.Г., за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., оскільки позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від його сплати.

Також судом застосовані норми процесуального права, які регулюють порядок ухвалення рішення: ст. ст. 9, 72-82, 241-244, 250 КАС України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Рогового Романа Григоровича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі №1017692 серії ЕАВ від 26 березня 2019 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі №1017692 серії ЕАВ від 26 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Другого апеляційного адміністративного суду через Роменський міськрайонний суд.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Роговий Роман Григорович, місцезнаходження: 39600, Україна, м. Кременчук, вул. 40 років ДАІ.

Повне рішення складено 03.12.2019.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова