Справа № 320/5902/19
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного позовного провадження

в адміністративній справі

03 грудня 2019 року м. Київ №320/5902/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Управління соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації (07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. набережна, буд. 6А), в якому просить:

- визнати незаконними дії відповідача щодо невиплати позивачу державної соціальної допомоги дітям померлого годувальника з 01 січня 2016 року по 01 травня 2018 року;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачеві державну соціальну допомогу на дітей померлого годувальника за період з 01 січня 2016 року по 01 травня 2018 року.

04 листопада 2019 року Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, в якій зазначив недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановив строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали позивачу. Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

До позовної заяви позивач додав клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом. Клопотання мотивоване тим, що з 01.06.2011 по 31.12.2015 позивач перебував на обліку у Вишгородському управлінні соціального захисту населення і отримував допомогу на дітей по втраті годувальника. З січня 2016 року по 30.04.2018 відповідач припинив виплату зазначеної допомоги.

Позивач зазначив, що про порушення своїх прав дізнався лише у липні 2018 року. Однак, вважає, що строк звернення до суду ним пропущений з поважних причин, з огляду на наступне.

З 2016 року по лютий 2018 року позивач разом з дітьми проживав в м. Євпаторії Автономної Республіки Крим, так як діти там навчалися. Під час проживання в Криму позивач не мав можливості контролювати надходження коштів соціальної допомоги по втраті годувальника тому, що не міг користуватися на території АРК банківською карткою, виданою банком України.

У березні 2018 року позивач разом з дітьми переїхав проживати в с. Демидів Вишгородського району Київської області, а по приїзду займався збиранням необхідних документів та влаштуванням дітей до школи. Тому, лише у липні 2018 року позивач з`ясував, що кошти соціальної допомоги йому не нараховувалися. Після цього, позивач звернувся до відповідача з заявою. Отримавши 17.07.2018 офіційну відмові відповідача, позивач у грудні 2018 звернувся до суду з позовною заявою про оскарження дій відповідача. Однак, ухвалою Київського окружного адміністративного суду дана позовна заява була повернута.

Зважаючи на викладене, позивач просить суд визнати поважними причини пропуску строку для звернення до адміністративного суду.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Положеннями частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою цієї ж статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із змісту позовної заяви та клопотання про поновлення строку звернення до суду випливає, що у липні 2018 року, а саме з листа-відповіді Управління соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації від 17.07.2018, позивач з`ясував те, що кошти соціальної допомоги йому не нараховувалися.

Таким чином, останнім днем оскарження дій відповідача щодо невиплати позивачу державної соціальної допомоги дітям померлого годувальника є 18.01.2019. Разом з тим, позивач звернувся до суду лише 28.10.2019, тобто після спливу строку для звернення до суду, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, із автоматизованої системи Діловодство спеціалізованого суду випливає, що у грудні 2018 позивач звертався до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, однак, згідно з ухвалою суду від 18.02.2019 (адміністративна справа №320/6657/18), дана позовна заява була повернута позивачеві.

Крім цього, в березні 2019 позивач звертався до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, проте, згідно з ухвалою суду від 04.04.2019 (адміністративна справа №320/1107/19), дана позовна заява була повернута позивачеві.

Також, у червні 2019 позивач звертався до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, однак, згідно з ухвалою суду від 27.09.2019 (адміністративна справа №320/2764/19), дана позовна заява була повернута позивачеві.

Суд зазначає, що положеннями статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положеннями частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 1, ч 4 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом з тим, в контексті розгляду питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", згідно з якою, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання необхідно звертати увагу на обставини справи.

У справі "Bellet v. Fгаnсе" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Беручи до уваги норми Конституції України, а також враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, спрямовану на ефективний доступ особи до суду для захисту її порушеного права, з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, суд вважає, що причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з даним позовом є поважними, а тому пропущений процесуальний строк звернення до суду необхідно поновити.

Спір виник із публічно-правових відносин та відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 та 172 Кодексу адміністративного судочинства України, та подана з дотриманням правил підсудності особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, немає.

Відповідно до частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

При цьому, положеннями частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Беручи до уваги предмет та підстави позову, обсяг та характер доказів у справі, склад учасників процесу, суд вважає, що розгляд даної справи слід проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Також, до позовної заяви позивач додав клопотання про витребування доказів. Клопотання мотивоване тим, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати йому офіційну інформацію про те, який вид соціальної допомоги він отримує. Однак, жодної відповіді позивач не отримав. З огляду на те, що позивач самостійно надати даний доказ не може, просить витребувати у відповідача належним чином засвідчену копію особової справи ОСОБА_1 .

Розглянувши клопотання про витребування доказів, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи.

Частиною третьою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

З огляду на наявні матеріали справи, для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність витребування доказів, а тому, клопотання позивача про витребування доказів підлягає задоволенню.

Визнавши подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, керуючись статтями 80, 171, 241, 243, 248, 256, 257, 259-263, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до адміністративного суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з даним позовом до Управління соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Відкрити провадження в адміністративній справі. Справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Призначити судове засідання на 24 грудня 2019 року о 10 год. Судове засідання відбуватиметься в приміщенні Київського окружного адміністративного суду (адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, 1-й під`їзд, 6-й поверх).

Викликати для участі у судовому засіданні учасників справи (їх представників).

Запропонувати відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії даної ухвали подати суду відзив на позовну заяву. При цьому, роз`яснити відповідачеві, що в силу приписів частин третьої, четвертої та шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву мають бути додані: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Попередити відповідача, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Позивач протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позовну заяву має право подати до суду відповідь на відзив.

Заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів можуть бути подані відповідачем до суду протягом трьох днів з дня отримання відповіді на відзив.

Роз`яснити позивачу та відповідачеві, що згідно з статтями 163, 164 Кодексу адміністративного судочинства України, до відповіді на відзив та заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами другою-четвертою статті 162 цього ж Кодексу.

Задовольнити клопотання позивача про витребування доказів. Витребувати від відповідача належним чином засвідчену копію особової справи ОСОБА_1 .

Витребувані документи надати суду у строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Попередити відповідача, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені статтями 147, 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно із частиною дев`ятою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/.

Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала про відкриття провадження у справі набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена лише з підстав порушення судом правил підсудності до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Басай О.В.