Справа № 620/1174/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1174/19 Головуючий у 1 інстанції: Скалозуб Ю.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушової О.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сновського районного сектору Управління державної міграційної служби в Чернігівській області, Менського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сновського районного сектору Управління державної міграційної служби в Чернігівській області, Менського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Менського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області в частині відмови в задоволенні законних вимог ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Менське управління Головного управління ДФС у Чернігівській області здійснити такі дії: знищити заповнену позивачем анкету, на підставі якої йому було присвоєно новий ідентифікаційний номер у вигляді довідки форми В3; анулювати довідку форми В3 про присвоєння позивачеві нового ідентифікаційного номера; знищити в комп`ютерних системах Державної фіскальної служби України всю незаконно зібрану інформацію про позивача; зробити відмітку в паспорті позивача про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного податкового номера та будь-яких його замінників;

- визнати протиправною бездіяльність Сновського районного сектору Управління державної міграційної служби в Чернігівській області в частині відмови в задоволенні законних вимог ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Сновський районний сектор Управління державної міграційної служби в Чернігівській області здійснити такі дії: анулювати незаконним чином проставлену відмітку в паспорті позивача з номером довідки форми В3; знищити в комп`ютерних системах Міністерства внутрішніх справ України всю незаконно зібрану інформацію про ОСОБА_1 .

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що норми ПК України суперечать статті 22 Конституції України, якою визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

19 листопада 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДФС у Чернігівській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 19 серпня 2005 р. звернувся до Щорського відділення Корюківської МДПІ із заявою про відмову від прийняття ідентифікаційного номера та просив надати довідку встановленого зразка за формою В3.

Позивачу 24 вересня 2005 року була надана довідка встановленого зразка за формою В3 для подання відповідному органу внутрішніх справ для внесення до паспорта серії НОМЕР_1 відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

ОСОБА_1 18 грудня 2018 р. звернувся до Сновської ДПІ Менського управління ГУ ДФС у Чернігівській області та заповнив повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків за формою № 1П.

Листом Сновської ДПІ Менського управління ГУ ДФС у Чернігівській області від 07 березня 2019 року позивачу було роз`яснено порядок обліку фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган.

Листом Сновського районного сектору УДМС України у Чернігівській області від 29.03.2019 позивачу роз`яснено, що процедура анулювання штампів у паспорті не входить до повноважень працівників Державної міграційної служби (а. с. 66).

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Згідно із статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

До 1 січня 2011 року діяв Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів» від 22.12.1994 р., відповідно до статті 1 якого, для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов`язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Згідно із статтею 5 цього Закону, до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Проте, Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів» втратив чинність з набранням чинності Податковим кодексом України (далі ПК України), яким на даний час регулюється порядок обліку платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Відповідно до пункту 63.1. статті 63 ПК України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Так, пунктом 63.2 статті 63 ПК України передбачено, що взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Пунктом 63.3. статті 63 ПК України визначено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Пунктом 63.5. статті 63 ПК України визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 63.6 статті 63 ПК України, облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 63.7. статті 63 ПК України визначено, що контролюючий орган зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) у всіх свідоцтвах, довідках, в інших документах або повідомленнях, що видаються платнику податків або надсилаються йому.

Відповідно до пунктів 63.11., 63.12. статті 63 ПК України, контролюючі органи забезпечують достовірність даних про платників податків в Єдиному банку даних про платників податків - юридичних осіб та Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, реєстрі платників податку на додану вартість, реєстрі неприбуткових організацій та інших реєстрах, що формуються та ведуться контролюючими органами, згідно з цим Кодексом, їх захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних.

Інформація, що збирається, використовується та формується контролюючими органами, у зв`язку з обліком платників податків, вноситься до інформаційних баз даних.

Пунктом 70.1 статті 70 ПК України визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.

Облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Відповідно до пункту 70.5 статті 70 цього Кодексу, фізична особа - платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, зобов`язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному контролюючому органу облікову картку фізичної особи - платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред`явити документ, що посвідчує особу.

Фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов`язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред`явити паспорт.

Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючому органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об`єкта оподаткування.

Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Згідно з пунктом 70.9. статті 70 ПК України, за зверненням платника податків, його законного представника або уповноваженої особи контролюючий орган видає документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі, крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті.

У такому документі зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Відповідно до пункту 70.12 статті 70 вказаного Кодексу, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) використовуються органами державної влади та органами місцевого самоврядування, юридичними особами незалежно від організаційно-правових форм, включаючи установи Національного банку України, банки та інші фінансові установи, біржі, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичними особами - підприємцями, а також фізичними особами в усіх документах, які містять інформацію про об`єкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків.

Таким чином, ПК України не передбачає можливості вилучення інформації з реєстру чи заборони її внесення щодо осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та проставляння у паспортах зазначених осіб відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Із аналізу вказаних норм чинного законодавства України слідує, що релігійні переконання особи не звільняють її від конституційного обов`язку сплачувати податки і збори. При цьому, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. За загальним правилом, облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Проте, для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, облік ведеться за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта.

При цьому, облік таких осіб ведеться в окремому Державному реєстрі за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. Порядок реалізації права на відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника чітко визначено законодавством.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 19 серпня 2005 року звертався до Щорського відділення Корюківської МДПІ та заповнив заяву за формою №В2 для відмови від реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

24 вересня 2005 року позивачу була надана довідка за формою №ВЗ, для подання до УМВС для внесення до паспорта відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

18 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Сновської ДПІ та заповнив повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номеру облікової картки платника податків за формою №111.

Головне управління ДФС у Чернігівській області у відзиві на позовну заяву повідомило, що співробітником податкового органу 18 грудня 2018 року було сформовано файл рх252301, у відповідь на цей файл, 19 грудня 2018 року було отримано файл vx252.302 та надана можливість для внесення до паспорта відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Повторно ОСОБА_1 до податкової не з`являвся.

Пізніше, 01 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Сновського відділення Менської ОДПІ з листом - вимогою знищити будь-яку інформацію щодо нього та проставити в його паспорт відмітку про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та будь-яких його замінників.

Листом від 07 березня 2019 року Сновською ДПІ було роз`яснено порядок відмови та обліку фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган.

Однак, після отримання листа-відповіді від 07 березня 2019 року, ОСОБА_1 до Сновської ДПІ з паспортом для проставлення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта не звертався.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством передбачено, що взяттю на податковий облік або реєстрацію у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Проте, позивач просить здійснити його облік, як платника податків у спосіб не передбачений ПК України.

Крім того, колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про те, що норми ПК України суперечать статті 22 Конституції України, якою визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, оскільки, на даний час наведені норми ПК України діють та у встановленому порядку та неконституційними вони не визнавалися.

Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що зміна порядку податкового обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, не призводить до зменшення обсягу прав вказаних осіб, оскільки, такий облік передбачає незастосування реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що під час прийняття рішення по справі порушено норми процесуального права, а саме: суд першої інстанції не звернув увагу на те, що оскаржувана бездіяльність, на думку позивача, допущена Сновським районним сектором Управління державної міграційної служби в Чернігівській області та Менським управлінням Головного управління ДФС у Чернігівській області, які не є належними відповідачами у даній справі.

Так, згідно Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 405, процедура аналювання штампів у паспорті не входить до повноважень працівників державної міграційної служби. Такі функції, у даному випадку, здійснює Головне управління ДФС у Чернігівській області.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання Менського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області здійснити такі дії: знищити заповнену позивачем анкету, на підставі якої йому було присвоєно новий ідентифікаційний номер у вигляді довідки форми В3; анулювати довідку форми В3 про присвоєння позивачеві нового ідентифікаційного номера; знищити в комп`ютерних системах Державної фіскальної служби України всю незаконно зібрану інформацію про позивача; зробити відмітку в паспорті позивача про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного податкового номера та будь-яких його замінників; визнання протиправною бездіяльність Сновського районного сектору Управління державної міграційної служби в Чернігівській області в частині відмови в задоволенні законних вимог ОСОБА_1 ; зобов`язання Сновський районний сектор Управління державної міграційної служби в Чернігівській області здійснити такі дії: анулювати незаконним чином проставлену відмітку в паспорті позивача з номером довідки форми В3; знищити в комп`ютерних системах Міністерства внутрішніх справ України всю незаконно зібрану інформацію про ОСОБА_1 , позивачем заявлено до неналежних відповідачів.

Колегія суддів зазначає, що, згідно ч.ч. 3,4 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

В силу ч. 7 ст.48 КАС України, заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте, під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі, й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції матеріального та процесуального права.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково вирішив справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до неналежних відповідачів, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушова О.В.

Повний текст постанови виготовлено 02.12.2019 р.