Справа № 640/20939/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

щодо заміни сторони виконавчого провадження

29 листопада 2019 року м. Київ № 640/20939/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши заяву та додані до неї документи товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - заявник, ТОВ «Кредитні ініціативи») із заявою про заміну сторони виконавчого провадження №57369955, яке відкрито на підставі виконавчого напису №4922 від 14.09.2018, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) (далі - боржник, ОСОБА_1 ) заборгованості на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - стягувач, АТ «Укрсоцбанк»).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2019 призначено судове засідання з розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

В судове засідання заявник та заінтересовані сторони не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що в силу положень статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає судовому розгляду.

Вивчивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, дослідивши додані до неї матеріали, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського (карткового) рахунку № НОМЕР_2 від 19.05.2003, відповідно до умов якого ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок із встановленням кредитної лінії.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. видано виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 4922 від 14.09.2018, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором банківського поточного (карткового) рахунку № НОМЕР_2 від 19.05.2003, загальна сума, що підлягає стягненню із боржника становить 56963,60 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф ТЛ. від 05.10.2018 відкрито виконавче провадження №57369955 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса № 4922 від 14.09.2018.

При цьому, на підставі договору факторингу №2 від 25.03.2019 року, укладеного між АТ «Укрсоцбанк» (надалі - клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (надалі - фактор), Банк на умовах цього договору зобов`язався передати (відступити) фактору в повному обсязі права вимоги за кредитними угодами, зазначеними у підписаних сторонами реєстрах боржників, за якими відсутні вказані у підпунктах 2.1.1-2.1.2 цього договору обставини, а фактор зобов`язався прийняти та оплатити права вимоги за кредитними угодами в порядку та розмірі, передбачених цим договором, у тому числі за договором банківського поточного (карткового) рахунку № НОМЕР_2 від 19.05.2003, що підтверджується наданою суду копією витягу з реєстру боржників.

Заявник вважає, що у зв`язку з відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, в результаті чого ТОВ «Кредитні ініціативи», як зазначено у заяві, набуло статус нового кредитора/стягувача за виконавчим написом №4922 від 14.09.2018 про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості, а тому просить суд замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини поняття «суд, встановлений законом» передбачає розуміння суду, як юрисдикційного органу, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом. ЄСПЛ у рішеннях наголосив, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді («Coeme та інші проти Бельгії» №3249296 та ін., рішення від 22 червня 2000 року; «Gurov проти Молдови» №3645502, рішення від 11 липня 2006 року; «Олександр Волков проти України» №21722/11, рішення від 09 січня 2013 року; «DMD Group A.S. проти Словаччини» №1933403, рішення від 05 жовтня 2010 року; «Сокуренко і Стригун проти України» №№29458/04 та 29465/04, рішення від 20 липня 2007 року).

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про виконавче провадження» не конкретизовано, який саме суд (суд якої юрисдикції) повинен розглядати заяви державного виконавця чи однієї із сторін виконавчого провадження про заміну сторони її правонаступником, а тому визначення повноважного суду в даних правовідносинах регламентовано процесуальними законами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Заявник, обґрунтовуючи підсудність адміністративним судам розгляд питання про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, посилається на практику, викладену в постанові Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 у справі № 826/7941/17.

При цьому, суд відхиляє посилання заявника на вказану правову позицію, оскільки наведений у даній постанові висновок стосується подання такої заяви в порядку статті 264 КАС України, в редакції чинній до 15.12.2017, тоді як у даному випадку ТОВ «Кредитні ініціативи» подано до суду заяву в порядку статті 379 КАС України у редакції чинній з 15.12.2017.

Відповідно до частини першої статті 264 КАС України (в редакції до 15.12.2017) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

При цьому, згідно частини першої статті 379 КАС України (у чинній редакції) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що правовідносини з питання заміни сторони виконавчого провадження не є подібними, у зв`язку з чим зазначена заявником позиція Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 у справі № 826/7941/17 відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України застосуванню у даних правовідносинах не підлягає.

Враховуючи викладене, чинним процесуальним законом надано повноваження адміністративним судам розглядати питання заміни сторони виконавчого провадження виключно у справах, які були в провадженні відповідного адміністративного суду і ними розглянуті.

Таким чином, оскільки статтею 379 КАС України не передбачено, що до повноважень адміністративних судів належить розгляд заяв про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості, заява ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 241, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження № 57369955 з примусового виконання виконавчого напису №4922 від 14.09.2018, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) заборгованості на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», а саме стягувача: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, адреса: 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21) відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам виконавчого провадження та приватному виконавцю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 379 КАС України у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя Шулежко В.П.