Справа № 160/2291/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2291/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року (суддя Жукова Є.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології»

до Київської міської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» у березні 2019 року звернулося до суду з позовом, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/000021/2 від 07.02.2019 та № UA100000/2019/000029/2 від 12.02.2019; визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні виписку чи пропуску товарів № UA100030/2019/00084 від 07.02.2019 та № UA100030/2019/00109 від 12.02.2019.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що між ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» (покупець) та іноземною компанією AVKUN TRADING LLC 09.07.2018 укладено зовнішньоекономічний контракт № 09.07.2018, за умовами якого покупець замовляє, а постачальник, який є торговим представником виробників електричної та освітлювальної фурнітури, постачає товар на умовах договору. Назва товару, кількість і ціна зазначаються у рахунках на кожну партію товару відповідно. Загальна сума договору складається з суми усіх рахунків за цим Договором. Оплата товару здійснюється шляхом перерахування готівкових коштів на поточний рахунок продавця. В ціну товару включені вартість тари та упаковки. Поставка товару буде здійснюватися партіями, які узгоджуються з покупцем на умовах CIP-Дніпро. Умови поставки можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у рахунках-фактурах на відповідну партію товару.

У лютому 2019 року постачальник здійснив поставку товару торгівельної марки VIKO (Panasonic Eco Solutions Elektrik San. ve Tic. A.S., країна виробництва- TR (Турецька Республіка) на суму 50430,04 доларів США, з метою митного оформлення товару до митного органу подано вантажну митну декларацію № UA100030/2019/397079 від 06.02.2019, на суму 55480,56 доларів США - вантажну митну декларацію № UA100030/2019/397482 від 12.02.2019.

Так, згідно з ВМД № UA100030/2019/397079 від 06.02.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» декларувалися наступні товари: електрична апаратура для комутації побутового призначення, не призначена для коаксіальних кабелів та друкованих схем, для напруги 220 В: розетки 92100 шт., розетки (комп`ютер, телефон) 3120 шт., блоки (розетка+розетка, вимикач+розетка) 720 шт., колодки під подовжувачі 16675 шт., вилки 12000 шт., розгладжувач (двійники, трійники, перехідники) 200 шт. Електрична апаратура (механічна) для комутації електричних кіл для напруги 220 В: вимикачі- 48840 шт., світлорегулятори (димери) 200 шт. Електрична апаратура для комутації для коаксіальних кабелів: розетки для ТВ, аудіо- 2520 шт. проводи ізольовані для напруги не більше як 1000 В, що мають з`єднувальні пристрої: подовжувачі 5172 шт. Не містить радіообладнання у своєму складі.

Згідно з графою 44 ВМД для здійснення митного оформлення товару також було надано: інвойс № 240119-1 від 28.01.2019, автотранспортну накладну № 280119 від 28.01.2019, декларацію про походження товару № 240119-1 від 28.01.2019, книжку МДП № RX.82167155 від 28.01.2019, страховий поліс № 0008 від 28.01.2019, контракт № 09.07.18 від 09.07.2018, лист б/н від 07.02.2019.

За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до вантажної митної декларації, митний орган дійшов висновку, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підтягає сплаті за оцінювані товари. А саме: в інвойсі від 28.01.2019 № 240119-1 та контракті № 09.07.18 від 09.07.2018 не зазначено умови оплати за товар; в страховому полісі № 0008 від 28.01.2019 зазначено інвойс № 170119-1, відповідно до якого здійснювалося страхування товару, тоді як до митного оформлення надано інвойс № 240119-1 від 28.01.2019; відповідно до пункту 3.8 контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсу № 170119-1 від 21.01.2019 товар поставляється на умовах СІP-Дніпро (умови поставки СІP означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар передано у місці призначення, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт/перевезення) - до ціни товару відповідно до пункту 3.8 контракту не включено витрати на транспортування та страхування; декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СІP витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару в місце призначення; відповідно до п. 5.1 контракту № 09.07.18 від 09.07.2018 товар повинен мати належне маркування, разом з тим, відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару відсутні.

Згідно з митною декларацією № UA100030/2019/397482 від 12.02.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» декларувалися наступні товари: електрична апаратура для комутації побутового призначення, не призначена для коаксіальних кабелів та друкованих схем, для напруги 220 В: розетки 165936 шт., розетки (комп`ютер, телефон) 3168 шт., Торговельна марка Gunsan. Електрична апаратура (механічна) для комутації електричних кіл для напруги 220 В: вимикачі- 59340 шт., світлорегулятори (димери) 240 шт. Торговельна марка Gunsan. Електрична апаратура для комутації для коаксіальних кабелів: розетки для ТВ, аудіо - 5040 шт. Торговельна марка Gunsan. Виробник товару GUNSAN ELEKTRIK MALZEMELERI SAN.VE TIC.A.S.

Згідно з графою 44 ВМД для здійснення митного оформлення товару також було надано: інвойс № 280119-1 від 30.01.2019, автотранспортну накладну № 162813 від 31.01.2019, декларацію про походження товару № 280119-1 від 30.01.2019, книжку МДП № XZ.82170464 від 31.01.2019, страховий поліс № 0009 від 31.01.2019, контракт № 09.07.18 від 09.07.2018, лист б/н від 12.02.2019.

За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до вантажної митної декларації, митний орган дійшов висновку, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підтягає сплаті за оцінювані товари. А саме: в інвойсі № 280119-1 від 30.01.2019 та контракті № 09.07.18 від 09.07.2018 не зазначено умови оплати за товар; відповідно до пункту 3.8 контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсу № 280119-1 від 30.01.2019 товар поставляється на умовах СІP-Дніпро (умови поставки СІP означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар передано у місці призначення, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт/перевезення) - до ціни товару відповідно до пункту 3.8 контракту не включено витрати на транспортування та страхування; декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СІP витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару в місце призначення; відповідно до п. 5.1 контракту № 09.07.18 від 09.07.2018 товар повинен мати належне маркування, разом з тим, відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару відсутні.

З огляду на встановлені обставини, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту по кожній декларації було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається (контракт з виробником товару); рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), рахунок від виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару компаній Panasonic Eco Solutions Elektrik San. ve Tic. A.S. та GUNSAN ELEKTRIK MALZEMELERI SAN.VE TIC.A.S.; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларант повідомив митний орган про відмову у поданні додаткових документів.

Відповідачем прийнято рішення № UA100000/2019/000021/2 від 07.02.2019 та № UA100000/2019/000029/2 від 12.02.2019, згідно з якими проведено коригування митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості та сформовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100030/2019/00084 від 07.02.2019 та № UA100030/2019/00109 від 12.02.2019.

Надаючи оцінку обґрунтованості висновків митного органу та правомірності оскаржуваних рішень про визначення митної вартості товарів, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу

Статтею 52 передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» № 599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

З аналізу поданих позивачем документів на підтвердження заявленої митної вартості товару вбачається, що відповідно до платіжних доручень в іноземній валюті № 57 від 21.01.2019 на суму 36000,00 доларів США та № 61 від 29.01.2019 у сумі 35000,00 доларів США було здійснено часткову оплату поставленого товару.

Апелянт зазначає, що в інвойсі № 280119-1 від 30.01.2019 та контракті № 09.07.18 від 09.07.2018 не зазначено умови оплати за товар, крім того, вищевказані платіжні доручення під час митного оформлення товару до митного органу не надавалися. Також, з вказаних платіжних доручень неможливо встановити, якої партії товару вони стосуються і зазначені в них суми не відповідають сумам в інвойсах.

Крім того, апелянт зазначає, що платіжне доручення № 61 від 29.01.2019 також міститься в матеріалах адміністративної справи № 160/1965/19, на підтвердження іншої поставки товару.

Спростовуючи доводи апелянта, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 3.5 контракту № 09.07.18 від 09.07.2018 товар, який придбано покупцем згідно з Договором, передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного договору. Даний контракт діє до 31 грудня 2023 року (п. 11.1 Контракту).

Таким чином, Контрактом не визначено спеціальні умови оплати за товар, а саме, щодо необхідності здійснення попередньої оплати за кожну партію товару, що поставляється. Крім того, суд зазначає, що умови оплати товару не стосуються складових ціни товару, а тому такі умови взагалі не можуть лягти в основу висновків митного органу під час процедур митного контролю щодо наявності розбіжностей у відомостях про митну вартість товару.

Посилання апелянта, що сплачена згідно з платіжними дорученнями сума не кореспондується з сумою в інвойсах, не є обґрунтованою, адже за умовами договору, вся сума має бути сплачена не пізніше кінця дії контракту № 09.07.18 від 09.07.2018. При цьому, як зазначалося судом вище, угодою між сторонами не передбачено здійснення авансових платежів.

Також підставою для прийняття спірних рішень стали висновки митного органу, що до ціни товару відповідно до пункту 3.8 контракту не включено витрати на транспортування та страхування, зазначено лише про включення вартості тари та упаковки, при цьому декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СІP витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару в місце призначення.

В частині вказаних висновків, суд апеляційної інстанції зазначає, що Інкотермс-2010 СІP («фрахт/перевезення та страхування оплачені до») означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики і будь-які додаткові витрати після доставки на таких умовах товару. За умовами CIP на продавця також покладається обов`язок по забезпеченню страхування від ризиків втрати й ушкодження товару під час перевезення на користь покупця. Отже, продавець укладає договір страхування й оплачує страхові внески. Покупець повинен брати до уваги, що відповідно до умов терміну CIP від продавця потрібно забезпечення страхування з мінімальним покриттям. За умовами терміну CІР на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення.

Таким чином, поставка товару на умовах СІP зобов`язує продавця оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення, забезпечити страхування на користь покупця та забезпечити здійснення митного оформлення товару для експорту.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ціна товару, яка вказана в інвойсах, вже включає в себе вартість товару з урахуванням витрат на транспортування та страхування товару, а також упаковки та тари відповідно до п. 3.8 контракту № 09.07.18 від 09.07.2018.

Щодо посилання апелянта на наявність розбіжностей в номерах інвойсів, а саме, в страховому полісі № 0008 від 28.01.2019 зазначено інвойс № 170119-1, відповідно до якого здійснювалося страхування товару, тоді як до митного оформлення надано інвойс № 240119-1 від 28.01.2019, колегія суддів зазначає, що страхування товару було забезпечено контрагентом-позивача, саме останнім здійснювалося оформлення страхового полісу. При цьому слушними є пояснення позивача, що страховий поліс містить дані саме щодо поставки товару за інвойсом № 240119-1 від 28.01.2019, зокрема, загальна мережева вага 17909,56 кг, повна вага брутто 20569,56 кг, страхова сума, номери транспортного засобу, що кореспондуються з даними, які містяться у міжнародній транспортній накладній № 280119 від 28.01.2019. Помилка підтверджена контрагентом, відповідні докази долучені до матеріалів справи.

Крім того, в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що під час митного оформлення товару посадовими особами митного органу було здійснено огляд поставленої партії, розбіжностей щодо виду та обсягу товару також не було виявлено.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що маркування - це комплекс написів умовних позначень та зображень, які розміщені на зовнішній упаковці, транспортних бирках і самому товарі для цілей індивідуалізації, транспортування, завантаження та розвантаження товару. Тобто, фактично це комплекс дій по зовнішньому оформленню товару та упаковки, яка, до речі, включена у ціну товару, згідно з умовами контракту.

Крім того, суд не знаходить обґрунтованими посилання апелянта на те, що висновок експерта № № ГО-580/2 від 27.02.2019 та висновок експерта № ГО-460 від 26.02.2019, містять недоліки та не можуть підтверджувати заявлену митну вартість товару, оскільки останні є лише додатковими доказами, що у сукупності підтверджують висновки суду. При цьому митним органом жодними належними доказами не спростовано встановлених судом обставин.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідачем не надано належних та переконливих доказів того, що подані декларантом для митного оформлення документи не надавили можливості встановити всі складові митної вартості товари, мали розбіжності або виправлення, у зв`язку з чим рішення митного органу про коригування митної вартості товару та картки відмови не можуть вважатися обґрунтованими і правомірними.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року в адміністративній справі № 160/2291/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 03 грудня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 03 грудня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров