Справа № 200/7382/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року справа №200/7382/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Арабей Т.Г.

Гайдара А.В.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А..

за участю сторін по справі:

позивач: Шутенко О.В.

відповідач: не з`явився

третя особа: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя - Голубова Л.Б.) від 29 серпня 2019 року у справі № 200/7382/19-а (повний текст рішення складено 29 серпня 2019 року в м.Слов`янськ) за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, третя особа Маріупольська міська рада Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу № 80 від 10.12.2018, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, третя особа Маріупольська міська рада Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу № 80 від 10.12.2018 року «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації», зобов`язання поновити реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану 14.05.2014 року за № ДЦ 27 «Будівництво нежитлового приміщення» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Латишева, 0 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстровану 21.05.2014 року за № ДЦ 67 на об`єкт «Будівництво нежитлового приміщення» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Латишева, 31.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що виходячи з приписів ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку №553 перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва. Після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання Крім того, виявлення факту недостовірності даних зазначених у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації належить виключно до компетенції органів державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідач при встановленні факту недостовірності у зазначених деклараціях спирається на акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складені управлінням земельних відносин ММР від 14.09.2016 року та від 25.10.2016 року, що суперечить нормам закону, адже необхідно було керуватись Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженим КМУ від 19.08.2015 року №698.

На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзиви на апеляційну скаргу, в якому відповідач та третя особа проти доводів апеляційної скарги заперечували, вважають, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Крім того, третя особа просила розгляд справи проводити за відсутністю представника третьої особи.

Відповідач та третя особа, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиви на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачу на праві власності належить нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке, як зазначає позивач, використовується ним в підприємницьких цілях (а.с. 14-15).

Позивачем 14.05.2014 року було подано до інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Донецькій області декларацію про початок виконання будівельних робіт стосовно будівництва нежитлового приміщення за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул. Латишева, б/н, зареєстровану за № ДЦ 27 (а.с. 17-18). В декларації про початок виконання будівельних робіт зазначено, що земельна ділянка використовується на підставі договору оренди земельної ділянки від 26.12.2013 року б/н.

21.05.2014 року позивачем до інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Донецькій області подано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстровану за № ДЦ 67 на об`єкт - будівництво нежитлового приміщення» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Латишева, 31 (а.с. 19-20). При цьому, в декларації про готовність об`єкта до експлуатації зазначено, що відомості щодо використання земельної ділянки відсутні, що суперечить даним, зазначеним позивачем у декларації про початок виконання будівельних робіт.

Наказом № 80 від 10.12.2018 року відповідач скасував декларації ОСОБА_1 про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації (а.с. 16). Підставою скасування зазначено встановлення недостовірних даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої 14.05.2014 року за № ДЦ 27 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстровану 21.05.2014 року за № ДЦ 67 на об`єкт «Будівництво нежитлового приміщення» за адресою: Донецька область , м. Маріуполь, вул. Латишева, 31.

Під час розгляду справи жодних правовстановлюючих документів стосовно земельної ділянки під об`єктом нерухомості позивача за адресою: АДРЕСА_1 , сторонами до матеріалів справи не надано.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Положеннями частини 5 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від17 лютого 2011 року N 3038-VI ( далі Закон N 3038-VI) встановлено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю здійснюють контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт.

За змістом статті 41 Закону N 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

В процесі такого контролю відповідні органи наділені повноваженнями, зокрема, реєструвати або повертати на доопрацювання декларацію про початок будівельних робіт (стаття 36 Закону, в редакції, чинній станом на початок будівництва), реєструвати або повертати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (стаття 39 Закону).

Згідно з пунктом 1 Положення про державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294 (далі - Положення), ДАБІ є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Основними завданнями ДАБІ є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема, здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування у визначених законодавством випадках (п.3 Положення).

Згідно частини 1 статті 34 Закону N 3038-VI (в редакції чинної на дату реєстрації спірних декларацій) замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

За приписами частини 2 цієї статті зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Відповідно до частин 1, 4 та 6 статті 39 Закону N 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I-III категорій складності, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

За приписами частини 5 статті 39 Закону N 3038-VI датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

У відповідності до частини 9 статті 39 Закону N 3038-VI зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою, серед іншого, для оформлення права власності на нього.

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначається постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" (в редакції, чинної у спірний період) згідно п.2 якого прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I - III категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Відповідно до пункту 11 зазначеного Порядку датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

За приписами п.18, п.19 цього Порядку замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1. Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Відповідно до п.20 Порядку Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію.

У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації ( п.21 Порялдку).

У відповідності до вимог статті 41 Закону N 3038-VI постановою КМ України від 23.05.2011р. №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, згідно пункту 7 якого окремою та самостійною підставою для проведення позапланової перевірки є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Така перевірка здійснюється протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Водночас, у визначений зазначеним Порядком строк Інспекцією не було вжито заходів щодо виявлення порушень, які в подальшому стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що зареєструвавши спірні декларації, органи державної архітектурно-будівельної інспекції діяли як суб`єкт владних повноважень та в силу покладених на них законом обов`язків мали перевірити відомості зазначені у спірній декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі "Рисовський проти України" Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", "Москаль проти Польщі"). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер`їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

Колегія суддів також зазначає, що за правилами статті 26 Закону №3038-VІ завершальним етапом будівництва об`єкту містобудування є реєстрація права власності на такий об`єкт.

З огляду на викладене, можна дійти висновку, що з моменту реєстрації відповідачем 28.05.2014р. декларації про готовність об`єкта до експлуатації, з якою пов`язується закінчення будівництва об`єкта містобудування, а також внаслідок реєстрації позивачем права власності на новостворений об`єкт містобудування, спірні декларації вичерпали свою дію.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем безпідставно прийнято наказ № 80 від 10.12.2018 року «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації робіт про готовність об`єкта до експлуатації», а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Під час прийняття рішення судом апеляційної інстанції враховані правові висновки, викладені Верховним судом у постановах від 19 вересня 2018 року у справі №804/1510/1612, від червня 2019 року у справі № 916/1986/18.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог позивача.

За приписами ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі № 200/7382/19-а - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі № 200/7382/19-а - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, третя особа Маріупольська міська рада Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу № 80 від 10.12.2018 року «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації», зобов`язання поновити реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану 14.05.2014 року за № ДЦ 27 «Будівництво нежитлового приміщення» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Латишева, 0 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстровану 21.05.2014 року за № ДЦ 67 на об`єкт «Будівництво нежитлового приміщення» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Латишева, 31 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради № 80 від 10.12.2018 року «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації».

Зобов`язати Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради поновити реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану 14.05.2014 року за № ДЦ 27 «Будівництво нежитлового приміщення» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Латишева, 0 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстровану 21.05.2014 року за № ДЦ 67 на об`єкт «Будівництво нежитлового приміщення» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Латишева, 31.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 03 грудня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 04 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 03 грудня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: Т.Г. Арабей

А.В. Гайдар