Справа № 160/11647/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

20.11.2019 року Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області щодо проведення перевірки дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері мостобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Капітальний ремонт елементів деформаційних швів та опор зовнішнього освітлення автодорожного мосту № 2 через р. Дніпро в м. Дніпро», за результатами якого було складено акт перевірки № 109 від 31.10.2019 року;
- визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 31.10.2019 року, що винесений за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті «Капітальний ремонт елементів деформаційних швів та опор зовнішнього освітлення автодорожного мосту № 2 через р. Дніпро в м. Дніпро»;
- визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 05.11.2019 року № 7/1485 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на суму 1 806 300,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду документу про сплату судового збору у розмірі 23 052,00 грн. за подання даного адміністративного позову.
29.11.2019 року позивач повідомив суд про усунення недоліків позовної заяви шляхом надання квитанції про сплату судового збору за подання адміністративного позову у сумі 23 052,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.
Також, 29.11.2019 року представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії:
- припису від 31.10.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким вимагається усунути порушення ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 9 п. 12 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», а саме: експлуатація об`єкта будівництва не прийнято в експлуатацію щодо об`єкта «Капітальний ремонт елементів деформаційних швів та опор зовнішнього освітлення автодорожного мосту № 2 через р. Дніпро в м. Дніпро», що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із значними наслідками (СС3);
- постанови ДАБІ у Дніпропетровській області від 05.11.2019 року №7/1485 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою було визнано Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.п. 3 ч. 4 ч. 2 т. 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 1 806 300,00 грн.
В обґрунтування вказаної заяви представник позивача посилається на те, що відповідачем в період з 16.10.2019 року по 31.10.2019 року проведено позапланову перевірку у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: «Капітальний ремонт елементів деформаційних швів та опор зовнішнього освітлення автодорожнього мосту №2 через р. Дніпро в м. Дніпро», за результатами якої 31.10.2019 року складений акт №109, згідно висновків якого позивачем порушено, зокрема, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: експлуатація об`єкта будівництва не прийнятого в експлуатацію щодо об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із значними наслідками (ССЗ). Так, на підставі акту перевірки відповідачем 31.10.2019 року складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким вимагається від Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради усунути в термін до 31.11.2019 року порушення ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 9 п. 12 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», а саме: експлуатація об`єкта будівництва не прийнято в експлуатацію щодо об`єкта «Капітальний ремонт елементів деформаційних швів та опор зовнішнього освітлення автодорожного мосту № 2 через р. Дніпро в м. Дніпро», що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із значними наслідками (СС3). Крім того, на підставі акту перевірки та припису відповідачем складено постанову №7/1485 від 05.11.2019 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою було визнано Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.п. 3 ч. 4 ч. 2 ст. З Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 1 806 300,00 грн. Разом з тим, позивач з об`єктивних обставин не може виконати вимоги припису та постанови, оскільки виконавча і проектна документація, необхідна для введення об`єкта в експлуатацію вилучена прокуратурою в рамках кримінальної справи. Враховуючи, що відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» відповідач може пред`явити постанову до примусового виконання та з позивача в примусовому порядку буде стягнута значна сума коштів, а також те, що після 31.11.2019 року відповідач може здійснити перевірку виконання вимог припису і, внаслідок невиконання вимог припису на позивача може бути накладено новий штраф, то вказане може спричинити значну шкоду для позивача, який фінансується з міського бюджету, на його рахунки може бути накладений арешт та, як наслідок, буде заблоковано роботу усього департаменту, у зв`язку з чим позивач звертається до суду із даною заявою, оскільки виконання оскаржуваних рішень суб`єкта владних повноважень може призвести до заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист цих прав, свобод та законних інтересів стане не можливим та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
У відповідності до вимог частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, вивчивши надані докази на її підтвердження, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення виходячи з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Згідно із частиною 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Таким чином, статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Відповідно до частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Отже, обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Адекватність заходу до забезпеченню позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Аналіз викладених обставин дає підстави для висновку, що необхідним є вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, які є повністю співмірними з позовними вимогами та відповідають принципу адекватності заходу забезпечення.
Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
При вирішенні заяви про забезпечення позову суд також враховує положення нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до п. 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 (далі - Порядок № 553) визначено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.
У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.
Пунктом 23 Порядку № 553 визначено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю ведуть облік справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та контролюють виконання приписів і постанов про накладення штрафів.
Відповідно до п. 7 Порядку № 553 передбачено, що підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Частиною 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено, що суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, зокрема, за невиконання приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил у розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Також, відповідно до ст. 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.
У разі несплати штрафу в зазначений строк другий примірник постанови надсилається органу державної виконавчої служби для виконання постанови в примусовому порядку.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до накладення нового штрафу на Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради та стягнення з Департаменту в примусовому порядку 1 806 300,00 грн. може спричинити значну шкоду для позивача, який фінансується з міського бюджету, на рахунки позивача може бути накладений арешт та як наслідок, буде заблоковано роботу всього Департаменту.
Аналізуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи заявника відносно наявності підстав для зупинення дії постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 05.11.2019 року № 7/1485 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, мають лише характер припущень.
При цьому будь-яких доказів, які б дійсно свідчили про наявність викладених у заяві обставин, так зокрема, звернення відповідача до органу державної виконавчої служби з метою примусового стягнення штрафу з Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради накладеного постановою від 05.11.2019 року № 7/1485, факту арешту та списання на користь державного бюджету грошових коштів з рахунків заявника, при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову заявником не надано.
З огляду на викладене, заява про забезпечення позову в частині зупинення дії постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 05.11.2019 року № 7/1485 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не підлягає задоволенню.
Разом з тим, заяву про забезпечення позову в частині зупинення дії оскаржуваного припису від 31.10.2019 року необхідно задовольнити з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення його дії може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся (зокрема, у випадку невиконання припису від 31.10.2019 року у строк до 31.11.2019 року позивача повторно може бути притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у відповідності до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»).
З урахуванням того, що оскарження припису в судовому порядку не зупиняє його виконання, тому не забезпечення позову в цій частині може призвести до заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.
Виходячи з фактичних обставин справи та з принципу співрозмірного вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець