Справа № 160/1515/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/1515/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року (суддя Боженко Н. В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферст Груп» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферст Груп» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № 7100 п від 11.12.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині виробництва, зберігання та транспортування підакцизних товарів не є предметом фактичної перевірки, оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №7100 п від 11.12.2018 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Ферст Груп»».

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що видання наказу про призначення перевірки не створює небезпеки інтересам позивача, оскільки сам собою факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов`язкових платежів та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладений на фіскальні органи.

Оскаржуваний наказ містить всі обов`язкові реквізити, в тому числі щодо підстав проведення перевірки, термін якої не перевищує встановленої законодавством тривалості, а тому наказ відповідає вимогам законодавства.

Посилання позивача на те, що у спірному наказі відсутні підстави для проведення перевірки ТОВ «Ферст Груп» є необґрунтованими та безпідставними, оскільки наказ винесено на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України. Тобто, у відповідача були всі підстави для призначення фактичної перевірки підприємства.

Зі змісту оскаржуваного наказу можливо ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки з огляду на існування в його тексті посилань на пункти Податкового кодексу України та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладений на фіскальні органи.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Наказом заступника начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі ст. 19-1, ст.. 20, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «Ферст Груп» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Західний проїзд, буд. 5, з питань дотримання законодавства у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів, пального. Період діяльності, який буде перевірятись: згідно ст.. 102 Податкового кодексу України. Перевірку розпочати з 11.12.2018, тривалістю не більше 10 діб.

Оформити направлення на проведення фактичної перевірки ТОВ «Ферст Груп» з додержанням вимог п.п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

Правомірність винесення наказу про проведення фактичної перевірки передана на розгляд суду.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.(пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України)

Приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Порядок проведення фактичної перевірки встановлено статтею 80 Податкового кодексу України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). (пункт 80.1 статті 80 Податкового кодексу України)

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Матеріалами справи підтверджено, що предметом проведення фактичної перевірки визначено питання дотримання законодавства у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів, пального, з посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Вирішуючи питання правомірності прийняття наказу про проведення фактичної перевірки, колегія суддів дійшла висновку, що обов`язковою умовою для проведення фактичної перевірки підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, на який посилається у своєму наказі ДФС, визначено наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального.

Долучений до апеляційної скарги лист Державної фіскальної служби № 35414/7/99-99-12-03-03-17 від 14.11.2018 колегія суддів оцінює критично, оскільки вказаний лист не містить інформації про порушення вимог законодавства в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального, вказаний лист зазначає про можливість використання бензино-лігроїнової продукції для не облікованого виробництва нафтопродуктів, або для мінімізації податкових зобов`язань.

Таким чином, наказ про проведення фактичної перевірки, прийнятий за відсутності доказів наявності чи отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення позивачем вимог законодавства у сфері виробництва та обігу пального.

Крім того, у наказі відсутні будь-які посилання на норми законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які надають право та можливість податковому органу реалізувати функції, визначені статтею 19- 1 Податкового кодексу України.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 04.04.19 у справі № 815/756/16.

Також, колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на статтю 102 Податкового кодексу України з метою визначення періоду діяльності позивача, який охоплюється предметом перевірки, є недостатнім для ідентифікації цього періоду. Оскільки, період тривалістю 1095 днів має декілька початкових дат, що, у свою чергу, унеможливлює та суттєво ускладнює розуміння платником податків чіткої темпоральної межі контролюючого заходу.

Вказана позиція суду першої інстанції узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.09.2018 по справі № 826/14478/17 та доводами апеляційної скарги не спростована.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо наявності законних підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 28.11.2019 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 03.12.2019.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров