Справа № 200/14785/18-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року справа №200/14785/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Галемського Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 р. (повний текст ухвали складено та підписано 24 вересня 2019 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/14785/18-а (головуючий І інстанції суддя Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 7 березня 2019 року у справі №200/14785/18-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року.

Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 87548, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Зелінського, будинок 27 А, ) здійснити нарахування та виплатити пенсію ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 87548, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Зелінського, будинок 27 А, ) нарахування і виплати пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у межах суми стягнення за один місяць.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 37-40).

10.05.2019 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 березня 2019 року набрало законної сили (а.с. 49).

12 вересня 2019 року на адресу суду першої інстанції надійшла заява позивача, в якій останній просив постановити окрему ухвалу і направити її до відповідача; розглянути питання про притягнення до відповідальності керівника ПФУ та надіслати окрему ухвалу органу досудового розслідування на підставі ч. 9 ст. 249 КАС України.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 березня 2019 року на даний момент не виконано. Нарахування недоотриманої пенсії за період з 01.10.2017 року по 30.09.2018 року за минулий період обліковано відповідачем та буде виплачуватись згідно з вимогами та на умовах окремого порядку відповідно до п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 200/14785/18-а у задоволенні заяви позивача про постановлення окремої ухвали, розгляду питання про притягнення до відповідальності керівника Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та направлення окремої ухвали органу досудового розслідування залишено без задоволення (а.с. 92-94).

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити окрему ухвалу і направити її до відповідача. Розглянути питання про притягнення до відповідальності керівника Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

В обгрунтування вказує, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 березня 2019 року на теперішній час не виконано. Будь-які пояснення відповідача щодо невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути виправданням з боку Держави щодо невиконання рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, у задоволенні скарги відмовити.

Згідно ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, наданий відзив, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Як зазначалось раніше, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 7 березня 2019 року у справі № 200/14785/18-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року.

Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити нарахування та виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахування і виплати пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 37-40).

Рішення набрало законної сили 10 травня 2019 року (а.с. 49).

20 червня 2019 року судом було видано позивачу виконавчий лист та 08.07.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59488027 (а.с. 54, 62).

Листом від 03.06.2019 року № 8228/34-03/04 відповідач повідомив, що нарахування недоотриманої пенсії за період з 01.10.2017 року по 30.09.2018 року за минулий період облікована відповідачем та буде виплачуватись згідно з вимогами та на умовах окремого порядку відповідно до п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 (а.с. 63).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Приписами частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За унормуванням частини 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції», Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. (Hornsby v. Greece № 18357/91).

В пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Антонюк проти України» (заява № 17022/02) зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Суд у цій справі враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Частинами 1-7 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Таким чином, окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні адміністративного спору з використанням представлених адміністративним процесуальним законом засобів.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а.

Як зазначалось раніше, відповідачем вказано, що нарахування та виплата пенсії позивачу з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року відбудеться на умовах окремого порядку відповідно до п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365.

Постановою Кабінету Міністрів України N 335 від 25 квітня 2018 року, затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365, а саме:

- "пункт 15 викласти в такій редакції: "15. Орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України." (підпункт 2 пункту 1);

- "пункти 16 і 18 доповнити реченням такого змісту: "Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України." (підпункт 2 пункту 2).

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.06.2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 року у справі № 640/18720/18 визнано протиправними та нечинними підпункт 2 пункту 1, підпункт 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 335 від 25 квітня 2018 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365" в частині, що стосується сум невиплачених пенсій.

З огляду на зазначене, невиконання відповідачем судового рішення з посиланням на окремий порядок відповідно до п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 є протиправними діями відповідача, що, в свою чергу, є підставою для постановлення окремої ухвали і направлення її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

За приписами п.п. 3, 5, 8 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Таким чином, заява позивача про постановлення окремої ухвали і направлення її до відповідача підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що з огляду на норми ст. 383 та 249 КАС України постановити окрему ухвалу має право лише суд першої інстанції.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про постановлення окремої ухвали.

Керуючись ст. 249, 383, 311, 315, 317, 320, ст. 321, ч.1 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Галемського Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 р. - задовольнити частково.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 р. у справі № 200/14785/18-а - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для постановлення окремої ухвали.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 4 грудня 2019 року.

Колегія суддів: Г.М. Міронова

Т.Г. Арабей

М.Г. Сухарьок