Справа № 285/4074/19
Суддя: Мозговий В. Б.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2019 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.

за участю секретаря судового засідання Кравець І.А.

(Справа № 285/4074/19, провадження у справі № 2-а/0285/80/19)

розглянув у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, поліцейського взводу №4 батальйону УПП в Житомирській області сержанта ДПП Свінціцького Валентина Святославовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи це тим, що 03.11.2019 року сержантомДПП Свінціцьким В. С. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП №528581, якою на нього накладено штраф в розмірі 255 грн., за те що він 03.11.20198 р. о 05 год. 50 хв. на а/д Київ-Ковель-Ягодин керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожньої розмітки1.12, не зупинився перед стоп-лінією, чим порушив ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач посилаючись на те, що оскільки він вказаних в постанові правопорушень не вчиняв, просить суд позов задовольнити.

Позивач подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, відзиви чи клопотання не подали, повідомлені про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку (ст.268 КАС України).

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 03.11.2019 року сержантомДПП Свінціцьким В. С. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №528581, якою на нього накладено штраф в розмірі 255 грн., за те що він 03.11.20198 р. о 05 год. 50 хв. на а/д Київ-Ковель-Ягодин керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожньої розмітки1.12, не зупинився перед стоп-лінією, чим порушив ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.122 КУпАП.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ПДР не визнав, зазначивши, що під час руху на автомобілі дотримався ПДР, а саме виконав вимоги знаку 2.2. та двічі зупинявся перед стоп-лініями, про що повідомляв відповідача під час винесення постанови. Крім того, у постанові зроблені виправлення, в зв`язку з чим вона не відповідає вимогам пункту 9 розділу 4 Інструкції (наказ МВС №1376 від 06.11.2015р.)

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в судовому засідання, оскільки при огляді постанови було встановлено, що вона оформлена з порушенням Інструкції, а саме в ній зроблено виправлення слова «дорожнього знаку» виправлено на «дорожньої розмітки» та не вірно зазначений пункт ПДР.

Таким чином, постанову ДП18 №528581 слід вважати зіпсованою та такою, що не відповідає вимогам законодавства.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч зазначеному, відповідач встановлений обов`язок довести правомірність свого рішення, як таке що відповідає вимогам ст.2 КАС України не виконав.

Відповідачі не надали суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 03.11.2019 року ПДР України.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В зв`язку з наведеним, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання постанови протиправною та її скасування підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

У матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги, укладений 04 вересня 2019 року між адвокатським об`єднанням «Барген» та ОСОБА_1 , який додано до позовної заяви /а.с.9/.

Окрім того, на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надані наступні документи:

- квитанція про оплату послуг адвоката від 13.11.2019 /а.с. 1/;

- акт приймання-передач А/12/11/2019 від 12.11.2019 року з якого вбачається, що послугу надані адвокатом пов`язані з оскарженням постанови серії ДП18 №528581 /а.с.14/.

При цьому, відповідач не скористався можливістю згідно ст. 134 КАС України довести неспівмірність заявлених вимог та не подав до суду жодних заяв та доказів на спростування заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналізуючи надані позивачем докази щодо розміру адвокатського гонорару, суд вважає, що витрати на правову допомогу підлягають зменшенню, виходячи з наступного.

З наданого позивачем акта приймання-передачі наданих послуг вбачається, що такі послуги, як вивчення постанови про адміністративне правопорушення, вивчення практики ВС, ЄСПЛ та обсягу доказування, а також підготовка позовної заяви надавались загальною тривалістю 10 годин, однак зміст оскаржуваної постанови, зміст позовної заяви, а також обсяг доказів, якій було подано суду, свідчить про те, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу загальною тривалістю 10 годин є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та розміром накладеного штрафу.

У зв`язку з цим, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 1 500 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 134, 139, 293, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, поліцейського взводу №4 батальйону УПП в Житомирській області сержанта ДПП Свінціцького Валентина Святославовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського взводу №4 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, сержанта поліції Свінціцького Валентина Святославовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №528581, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та провадження по справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Національної поліції в Житомирській області понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий