Справа № 420/1982/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1982/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чорного Гната Гнатовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про скасування наказу щодо анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди, визнання протиправною та скасування вимоги про демонтаж елементу вуличної торгівлі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про скасування наказу Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-06/1098 від 21.03.2019 року щодо анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди від 02.11.2015 року №01-06/1098 за адресою: м. Одеса, пляж «Ланжерон»,1 (між траверсом №1 та буною №4, павільйон «Маячок»), визнання протиправною та скасування вимоги (припису) Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради №014661 від 02.04.2019 року про демонтаж елементу вуличної торгівлі за адресою: м. Одеса, пляж «Ланжерон»,1.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року позов ОСОБА_2 - задоволено в повному обсязі.

На вказане судове рішення Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради подано апеляційну скаргу, за якою відкрито апеляційне провадження та призначено справу до слухання у відкритому судовому засіданні.

03 грудня 2019 року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява адвоката Чорного Гната Гнатовича про забезпечення позову шляхом заборони Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради самому чи з залученням інших осіб проводити демонтаж павільйону «Маячок», розташованого за адресою: м. Одеса, пляж «Ланжерон»,1 (між траверсом №1 та буною №4).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 02.12 2019р. ОСОБА_2 отримала вимогу (припис) Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради №104977 від цієї ж дати, про демонтаж елементу вуличної торгівлі за адресою: м. Одеса, пляж «Ланжерон»,1, згідно якого необхідно здійснити демонтаж елементу вуличної торгівлі у строк до 07.12.2019 р., інакше відповідач сам демонтує цей павільйон. На думку позивача, вказані дії унеможливлять у подальшому відновлення її прав без вжиття таких заходів при будь - якому рішенні суду.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з вимогами частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При цьому, частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Частиною 1 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" зазначено, що розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог та при цьому, суд повинен, зокрема, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до пункту 17 цієї Постанови в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.

Отже, забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є протиправність вимоги (припису) Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради №014661 від 02.04.2019 року про демонтаж елементу вуличної торгівлі за адресою: м. Одеса, пляж «Ланжерон»,1.

Водночас позивач посилається на вимогу ( припис) Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради №104977 від 02.12.2019р., про демонтаж елементу вуличної торгівлі за адресою: м. Одеса, пляж «Ланжерон»,1, який не є предметом оскарження у цій справі.

Отже, дослідивши клопотання про забезпечення адміністративного позову, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист її прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

Разом з тим, наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, на які посилається позивач у своїй заяві про забезпечення позову, може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви позивача та відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 152, 154, 321, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чорного Гната Гнатовича про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає відповідно до частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дата складення повного судового рішення 04.12.2019р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.