Справа № 460/1565/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2019 року м. Рівне №460/1565/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Курганська О.В.,

відповідача: представник Азізова Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 09.01.2019 за № на суму 170,00 грн за штрафними санкціями;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 09.01.2019 за № на суму 61201,96 грн за штрафними санкціями;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 09.01.2019 за № на суму 5100,16 грн за штрафними санкціями;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 09.01.2019 за № на суму 510,00 грн за штрафними санкціями;

податкову вимогу Головного управління ДФС у Рівненській області від 06.03.2019 за №59620-50 на загальну суму 363928,42 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що декларація про доходи у 2017 році нею не подавалось за відсутності доходів, які б підлягали декларуванню та оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб. Оскільки спірні податкові-повідомлення рішення та податкова вимога винесені за наслідком прощення ПАТ «УкрСиббанк» суми кредиту позивач вважає, що неотримувала у розумінні Податкового кодексу України додаткового блага у вигляді суми анульованого кредитором боргу, позаяк: кредитні кошти банку були використані на придбання квартири, яка передана банку в іпотеку; банківська позика була отримана в іноземній валюті та враховуючи проведене позивачем погашення боргу, сума боргу є погашеною, а заборгованість виникла внаслідок гіперінфляції у державі; розрахунки за кредитними відносинами проводилися за курсом валют на дату платежу, а не на дату видачі кредитних коштів. Покликаючись до положень підпункту 165.1.59 пункту 165.1 статті 165 ПК України звертає увагу, що отриманий кредит в іноземній валюті використаний на придбання єдиного житла, тому стверджує про відсутність підстав для винесення спірних рішень відповідача.

Ухвалою від 29.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Представник позивача подала суду письмові додаткові правові обгрунтування позовних вимог (а.с.51), у яких зазначила, що при проведенні документальної невиїзної перевірки позивач присутньою не була, проте платник податку має право бути присутнім під час проведення перевірки, оскільки сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності платника та дійти обгрунтованих висновків щодо податкового правопорушення. Окрім того стверджує, що позивач не була повідомлена у встановленому порядку про початок перевірки, відтак проведена перевірка позивача є протиправною та не зумовлює жодних наслідків, в тому числі і щодо прийняття податкових повідомлень-рішень.

Відповідач позову не визнав, подав відзив на позовну заяву (а.с.67-68) зазначаючи, що отримав листа ПАТ«УкрСиббанк» від 25.05.2018 № 4319-10/10/17-00-13-01-05, у якому банк підтвердив інформацію про суми виплачених (нарахованих) доходів фізичній особі у вигляді суми боргу, анульованої кредитором за його самостійним рішенням. При цьому банком зазначено, що у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) фізичним особам і сум утриманого податку (форма № 1ДФ) у повновному обсязі відображено суму прощеного (анульованого) боргу позивача за кредитним договором, а відповідне повідомлення про анулювання (прощення) боргу згідно з вимогами підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України вручено боржнику особисто. Покликаючись на положення зазначеної норми ПК України відповідач стверджував, що основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, включається до загального оподатковуваного доходу та є об`єктом оподаткування податком на доходи, відтак відповідачем правомірно включено суму прощеного боргу позивача у розмірі 1360043,50 грн (за мінусом 800 грн як 25 % мінімальної заробітної плати, що не включається до оподатковуваного доходу). Щодо покликання позивача до змісту підпункту 165.1.59 пункту 165.1 статі 165 ПК України пояснює, що законопроект № 1558-1 «Про реструктуризацію зобов`язань за кредитами в іноземній валюті» було прийнято Верховною Радою України 02.07.2015 у третьому читанні, однак 18.12.2015 Президент України наклав вето на цей закон і повернув його до Верховної Ради України з власними пропозиціями, а 27.01.2016 цей закон було скасовано. На даний час закон про реструктуризацію зобов`язань за кредитами в іноземній валюті не прийнято. З таких підстав просив суд відмовити в позові повністю.

Також відповідач подав суду відзив на додаткові правові обгрунтування позовних вимог позивача (а.с.73-75), у яких зазначив, що на виконання положень пункту 79.2 статті 79 ПК України позивачу було надіслано наказ про проведення перевірки та повідомлення про її початок за адресою реєстрації позивача. При цьому пояснив, що задля уточнення місця реєстрації фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 відповідачем було надіслано запит до УДМС України, відтак саме за адресою реєстрації місця проживання позивача, зазначеної у відповіді УДМС України, позивачу було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу від 30.10.2018 № 2674 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення від 30.10.2018 № 940. Вказане рекомендоване відправлення повернулося до відповідача у зв`язку з закінченням терміну зберігання, відтак, в силу приписів пункту 42.2 статті 42 ПК України, позивач вважається таким, якого повідомлено належним чином про проведення перевірки.

У відповіді на відзиви (а.с.223-226) представник позивача зазначила, що повідомлення ПАТ«УкрСиббанк» про суму анульованого (прощеного) боргу носить інформаційний характер та не враховує, що сума анульованого (прощеного) боргу для позивача за кредитом в іноземній валюті, виданому для придбання єдиного житла, не є доходом в розумінні ПК України та не включається до оподатковуваного доходу. Щодо тверджень відповідача про скасування законопроекту № 1558-1 «Про реструктуризацію зобов`язань за кредитами в іноземній валюті» зауважила, що зміни до ПК України, згідно з якими не відноситься до оподатковуваного доходу сума анульованого (прощеного) боргу за кредитом в іноземній валюті, виданому для придбання єдиного житла, були внесені Законом № 909-VІІІ від 24.12.2015, який зберігає свою чинність безвідносно до законопроекту № 1558-1.

В частині доводів відповідача щодо належного повідомлення позивача про проведення перевірки апелює до приписів пункту 42.2 статті 42 ПК України, згідно з якими документи надсилаються або за місцезнаходженням або за податковою адресою платника. Відтак стверджує про неповідомлення у встановленому порядку позивача про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, оскільки позивач перебуває на податковому обліку за податковою адресою у АДРЕСА_1 , про що відомо відповідачу і відображено у акті перевірки, а копію наказу та повідомлення надсилалось позивачу за адресою її реєстрації: АДРЕСА_2 - 30.10.2018, яке повернулося відповідачу 03.12.2018. В той же час перевірка проведена у період з 09.11.2018 по 15.11.2018, а акт перевірки № 2510/17-00-13-04/ складено 16.11.2018, що свідчить про неповідомлення позивача на момент перевірки щодо її проведення у встановленому порядку, що вказує, на думку представника позивача, про незаконність перевірки та відсутність правових підстав для прийняття оспорюваних рішень.

У підготовчоу судовому засіданні суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «УкрСиббанк.

Ухвалою від 26.09.2019 суд продовжив підготовче провадження на тридцять днів.

15.10.2019 у підготовчому судовому засіданні суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні 06.11.2019, яке відкладено до 28.11.2019.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимоги та просила суд відмовити в позові повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

16.08.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 (з подальшими змінами згідно з Додатковою угодою № 1 від 16.08.2007 та Додатковою угодою № 4 від 30.01.2013) (а.с.88-115).

28.09.2017 ОСОБА_1 звернулася до АТ «УкрСиббанк» з заявою, у якій просила розглянути питання щодо можливого погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16.08.2007 на умовах, визначених АТ «УкрСиббанк» з подальшим анулюванням (прощенням) частки боргу (а.с.121).

Рішення правління АТ «УкрСиббанк» (протокол засідання правління АТ «УкрСиббанк» №14/17 від 12.07.2017 а.с.116-120), ПАТ «УкрСиббанк» анульовано (прощено) ОСОБА_1 кредитну заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16.08.2007, а саме: основний борг в сумі 51405,29 доларів США, що складало 1360843 грн 50 коп. по курсу НБУ станом на 28.09.2017; проценти в сумі 20050,40 доларів США , що складало 530790 грн 83 коп. по курсу НБУ станом на 28.09.2017; штрафні санкції (пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів) в сумі 8872 грн 55 коп., яка підлягала стягненню на підставі судового рішення (рішення Рівненського міського суду від 09.09.2015, справа № 569/4333/15-ц), що підтверджується банківською випискою за кредитним договором № 0 за період 16.08.2007 по 28.09.2017 (а.с.125-206).

Банком включено суму списаного боргу до Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) фізичним особам і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) ознака доходу «126».

Повідомленням від 28.09.2017 № 24-2-01-09/101 банк повідомив позивача про анулювання заборгованості за кредитним договором № 0 від 16.08.2007, в тому числі суми основного боргу (кредиту) 51405,29 доларів США, що складає 1360843,50 грн по курсу НБУ станом на 28.09.2017. Додатково повідомлено, що відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом позивача, отриманим як додаткове благо і тому позивачу необхідно самостіно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, а також сплатити військовий збір (а.с.122). Зазначене повідомлення отримано позивачем особисто 28.09.2017.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області на підставі наказу від 30.10.2018 № 2674 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 » (а.с.77-78) у період 09.11.2018 - 15.11.2018 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питання подання до органів ДФС декларації про майновий стан і доходи, за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, своєчасності та повноти сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб і військового збору.

При цьому, 30.10.2018 позивачу направлено копію наказу про проведення перевірки від 30.10.2018 № 2674 (а.с.77-78) та повідомлення від 30.10.2018 № 940/17-00-13-04 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та її початок рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_2 , яке повернулося відповідачу з позначкою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.80).

За результатом документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт від 16.11.2018 № 2510/17-00-13-04/. (а.с.10-21), за висновками якого документальною позаплановою невиїзною перевіркою позивача встановлено порушення:

- підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, абз. в) пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 ПК України у результаті неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік;

- підпункту 16.1.2, підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, абз. а) пункту 176.1 статті 176 ПК України у результаті чого встановлено відсутність ведення обліку доходів та витрат за 2017 рік;

- абз. д) підпункту 164.2.17 пунту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, пункту 179.7 статті 179 ПУ України, а саме: не оподаткування доходу в сумі 1360043,50 грн отриманого у ІІІ кв. 2017 р. як додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням від ПАТ «УкрСиббанк», в результаті чого перевіркою донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2017 р. в сумі 244807,83 грн;

- підпункту 1.2, підпункту 1.3, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України, а саме: не оподаткування доходу в сумі 1360043,50 грн отриманого у III кв. 2017 р. як додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням від ПАТ «УкрСиббанк», в результаті чого перевіркою донараховано військовий збір за 2017 р. в сумі 20400,65 грн;

- пунту 44.1 статті 44, пунту 44.3 статті 44 ПК України - незабезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято:

податкове повідомлення-рішення від 09.01.2019 за № на суму 170,00 грн за штрафними санкціями (а.с.6);

податкове повідомлення-рішення від 09.01.2019 за № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 306009,79 грн, з яких: 244807,83 грн - за податковими зобов`язаннями; 61201,96 грн - за штрафними санкціями (а.с.7);

податкове повідомлення-рішення від 09.01.2019 за № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір» на суму 25500,81 грн, з яких: 20400,65 грн - за податковими зобов`язаннями; 5100,16 грн - за штрафними санкціями (а.с.8);

податкове повідомлення-рішення від 09.01.2019 за № на суму 510,00 грн за штрафними санкціями.

06.03.2019 відповідачем виставлено податкову вимогу за № 59620-50 на загальну суму 363928,42 грн (а.с.22).

Вирішуючи даний спір суд враховує таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 62 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент проведення перевірки) одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Статтею 79 ПК України визначено особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Зокрема, пунктом 79.1 статті 79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За правилами пункту 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 ПК України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім, що також узгоджується із приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України.

Так, згідно з підпунктом 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд зазначає, що сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Суд встановив, що повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 30.10.2018 № 940/17-00-13-04 (а.с.79) та копію наказу Головного управління ДФС у Рівненській області від 30.10.2018 № 2674 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки було направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 30.10.2018 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.80).

Представник відповідача пояснив суду, що копія наказу про проведення перевірки та повідомлення про її початок направлені відповідачем за адресою реєстрації позивача згідно з інформацією УДМС України.

Суд з`ясував, що за даними відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України з 31.10.2007 місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано у АДРЕСА_2 (а.с.81).

Водночас, за змістом пункту 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

При цьому пункт 42.2 статті 42 ПК України містить імперативний припис щодо надіслання документів за адресою місцезнаходження або податковою адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення платнику податків (його представнику). Саме за таких умов документи вважаються належним чином врученими.

Як встановлено судом та підтверджується реєстраційними даними ІС «Податковий Блок» податковою адресою платника податків ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 ; місце проживання АДРЕСА_2 (а.с.238-249).

В той же час, вказаною нормою ПК України не передбачено надіслання документів за адресою реєстрації платника-фізичної особи, відтак направлення 30.10.2018 повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 30.10.2018 № 940/17-00-13-04 та копії наказу від 30.10.2018 № 2674 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки відповідач здійснив всупереч порядку, визначеному ПК України.

Окрім того, як з`ясовано судом, поштове відправлення із зазначеним вкладенням повернулося до контролюючого органу лише 03.12.2018 з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.80), в той час як документальна позапланова невиїзна перевірка позивача проведена відповідачем у період 09.11.2018 - 15.11.2018 з оформленням акту перевірки 16.11.2018 (а.с.10-21).

Наведене дає підстави для висновку, що фактично посадовими особами контролюючого органу в порушення встановленого законодавством порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки було розпочато таку перевірку без належного повідомлення платника податків.

Згідно з позицією Верховного Суду у постанові від 19.02.2019 у справі № 820/6323/17 присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Таким чином, фактично позивача не було повідомлено про дату початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та місце її проведення, що позбавило його можливості реалізації свого права на ознайомлення із ними до початку здійснення контрольного заходу та подання відповідних пояснень і документів, а тому можна дійти висновку, що відповідачем проведено перевірку без наявності на те правових підстав.

Враховуючи наведене вище, контролюючий орган, розпочавши проведення перевірки до вручення платнику податків копії наказу та повідомлення про проведення перевірки, діяв не в порядку та не у спосіб, встановлений податковим законодавством України.

При цьому проведення перевірки у встановленому законом порядку є передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень, а тому в разі недотримання встановлених вимог та, як наслідок, визнання перевірки протиправною, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень.

Як наслідок, оформлений контролюючим органом за наслідками такої перевірки акт є доказом, який здобуто з порушенням встановленого порядку та не має юридичної значимості.

Суд зазначає, що невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 821/1562/16, від 21.02.2018 року у справі № 821/371/17, від 19.02.2019 у справі № 820/6323/17.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у податкового органу не виникли передбачені законом підстави для проведення позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , а відтак така перевірка не спричиняє будь-яких правових наслідків для позивача.

З огляду на встановлення в ході судового розгляду порушення податковим органом порядку проведення позапланової невиїзної документальної перевірки, що за практикою Верховного Суду має наслідком визнання перевірки незаконною та відсутність правових наслідків такої перевірки, суд не вбачає підстав для надання оцінки встановленим в ході контрольних заходів обставинам чи порушенням.

З урахуванням наведеного вище суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.42) суд присуджує на користь позивача відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, буд. 12, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.01.2019 № , № , № , № та податкову вимогу від 06.03.2019 № 59620-50.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3639,28 грн (три тисячі шістсот тридцять дев`ять гривень 28 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 04 грудня 2019 року.

Суддя Нор У.М.