Справа № 360/3128/19
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року справа №360/3128/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Міронової Г.М.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року у справі №360/3128/19 (головуючий І інстанції Петросян К.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області від 27.06.2019 № 22 про відмову в призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 15.02.2019 року, як такому, який має на день звільнення вислугу 30 років 10 місяців 07 днів.

В обґрунтування позову зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 в органах поліції. 14 грудня 2018 року позивач звільнився зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

На день звільнення позивача вислуга років становила у календарному обчисленні складає 19 років 09 місяців 07 днів, у пільговому обчисленні - 11 років 01 місяць 00 днів.

Оскільки вислуга років позивача на день звільнення дорівнювала 30 років 10 місяців 07 днів, то він має право на призначення пенсії за вислугу років.

В зв`язку з зазначеним звернувся до ГУНП в Луганській області щодо подання до органу, що призначає пенсію необхідні документи для призначення йому пенсії за вислугу років. Проте, ГУНП в Луганській області повідомив позивача, що він не має права на пенсію, оскільки вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає лише 19 років 09 місяців 07 днів, замість 24 років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Позивач оскаржив відмову ГУНП в Луганській області у судовому порядку.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 по справі №360/1279/19 визнано протиправною відмову ГУНП в Луганській області щодо здійснення підготування та подання до органу, що призначає пенсію (Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області), необхідних документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років, визначених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, та зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області підготувати та подати до органу, що призначає пенсію (Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області) необхідні для призначення позивачу пенсії за вислугу років документи, визначених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1.

На виконання судового рішення ГУНП в Луганській області надало необхідні документи до ГУ ПФУ в Луганській області.

Рішенням №22 від 27.06.2019 року відповідач відмовив в призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного стажу в календарному обчисленні.

Рішення є протиправним, тому підлягає скасуванню.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27.06.2019 № 22 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 15.02.2019 року, як такому, який має на день звільнення вислугу 30 років 10 місяців 07 днів.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати рішення, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Законом № 2262-ХІІ не передбачено призначення пенсії за вислугу років при наявності 24 років вислуги років, обчисленої на пільгових умовах. Натомість, вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається за наявності 24 календарних років і більше та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії. Наданими для призначення пенсії документами підтверджено, що вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 19 років 09 місяців 07 днів, що не достатньо для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, безпідставно послався на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 у справі № 360/1279/19, оскільки предмет спору і суб`єктний склад в цій справі не мають для головного управління преюдиційного значення в тому розумінні, як його визначає процесуальний закон, оскільки це рішення не покладає на відповідача ніякого зобов`язання внаслідок того, що пенсійний орган не був стороною в цій справі.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, зазначає наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 проходив службу в ОВС України у період з липня 2000 року по листопад 2015 року, в Національній поліції України з листопада 2015 року по 14 грудня 2018 року (а.с.8-13).

Згідно витягу з наказу ГУНП в Луганській області від 07.12.2018 року № 661 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (за власним бажанням) з 14.12.2018 року. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає 19 років 09 місяців 07 днів, у пільговому обчисленні - 11 років 01 місяць 00 днів (а.с.14).

Позивач звернувся до ГУНП в Луганській області із заявою від 15.02.2019 року про призначення/перерахунок пенсії, в якій просив здійснити підготовку та подання до ГУ ПФУ в Луганській області необхідних для призначення пенсії за вислугою років документів (а.с.16).

Листом ГУНП в Луганській області від 11.03.2019 року позивача повідомлено про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років, оскільки на день звільнення ОСОБА_1 його вислуга років у календарному обчисленні складає 19 років 09 місяців 07 днів, що є не достатньо для призначення позивачу пенсії за пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ (а.с.18,19).

Позивачем оскаржено вказану відмову ГУНП в Луганській області у судовому порядку.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 скасовано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 у справі №360/1279/19.

Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо здійснення підготування та подання до органу, що призначає пенсію (Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області), необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, визначених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області підготувати та подати до органу, що призначає пенсію (Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області), необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років документи, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (а.с.20-27).

На виконання судового рішення Головним управлінням Національної поліції в Луганській області 24.06.2019 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області було направлено подання та документи для призначення і виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років (а.с.44-49).

За наслідками розгляду подання про призначення пенсії та доданих до нього документів, головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 27.06.2019 № 22 (а.с.30-32, 43).

Підставою для відмови пенсійний орган зазначає наявність у позивача на день звільнення календарної вислуги років (19 років 09 місяців та 07 днів), що є недостатнім та не відповідає умовам призначення такої пенсії, які визначені пунктом «а» статті 12 Закону.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що суд у постанові від 29.05.2019 у справі №360/1279/19 дійшов до висновку, що з урахуванням періоду участі позивача в антитерористичній операції, обчисленого з розрахунку один місяць служби за три місяці, вислуга років позивача складає понад 30 років, тому позивач на час звільнення з ГУНП в Луганській області набув право на призначення пенсії за вислугу років.

З огляду на приписи ст.78 КАС України питання щодо вислуги років позивача та набуття ним права на призначення пенсії за вислугу років вже вирішено судом у справі №360/1279/19.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Одночасно стаття 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.

Згідно з пунктом «й» статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Виходячи з наведеного, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачають можливості призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року, при наявності 24 календарних роки і більше, обчисленої на пільгових умовах.

Закон чітко передбачає, що пенсія за вислугу років призначається при наявності саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права в аналогічних спорах цієї категорії викладено, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 22.11.2018 у справі № 161/4876/17, від 22.01.2019 у справі № 295/10742/16-а, від 27.02.2019 у справі № 295/6454/17, від 10.07.2019 у справі № 299/509/15-а, від 25.07.2019 у справі № 806/1402/16, від 22.08.2019 у справі № 295/7220/16-а, від 28.10.2019 року у справі №200/2857/19-а.

Станом на день звільнення - 14 грудня 2018 року календарна вислуга позивача ОСОБА_1 становила 19 років 09 місяців 07 днів, що недостатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, враховуючи зазначені приписи чинного законодавства та позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд вважає, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки позивач не має встановленої пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» необхідної календарної вислуги років.

Щодо посилання на обставини, встановлені постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 у справі № 360/1279/19 суд зазначає, що під час розгляду цієї справи Головне управління ПФУ в Луганській області не

було залучено у якості учасника цієї справи, а постанова суду від 29 травня 2019 року будь-яких зобов`язань стосовно ГУ ПФУ в Луганській області не містить.

Отже, при прийнятті Головним управлінням ПФУ в Луганській області рішення від 27.06.2019 № 22 про відмову в призначенні пенсії позивачу, предмет спору і суб`єктний склад спірних правовідносин, встановлених постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 у справі № 360/1279/19, не мають для відповідача преюдиційного значення в тому розумінні, як його визначає процесуальний закон, оскільки це судове рішення не покладає на пенсійний орган ніякого зобов`язання.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 27.06.2019 № 22 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року у справі №360/3128/19 - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року у справі №360/3128/19 - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 03 грудня 2019 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2019 року, з окремою думкою.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Г.М. Міронова