Справа № 727/2557/19
Суддя: Смотрицький В. Г.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/2557/19
Провадження № 2-а/727/42/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Смотрицького В.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Забленда Олександра Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення посилаючись на те, що за наслідками проведення Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області перевірки дотримання ТОВ «Вест Буковина» вимог законодавства у сфері використання та охорони земель складено протокол про адміністративне правопорушення №12/0001ПТ/04/01/-19 від 12.02.2019 року, відповідно до якого, в ході перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки (кадастровий № :35:005:0063) по АДРЕСА_1, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, встановлено, що ТОВ «Вест Буковина» в особі директора використовує частину вищезгаданої земельної ділянки площею 0,0014 га не за цільовим призначенням, визначеному документацією із землеустрою, зокрема на частині зазначеної ділянки ведеться комерційна діяльність (розміщення контейнерної автозаправної станції).

18.02.2019 року відповідачем за наслідками розгляду зазначеного протоколу винесено постанову №12-од/0001По/05/01/-19, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Вважав постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідач на наводить жодних доказів, чим саме підтверджується комерційне використання земельної ділянки.

Під час винесення оскаржуваної постанови ним відповідачу зазначалось, що власником контейнерної заправки є третя особа, яка розмістила її у відповідності до укладеного з товариством договору оренди бетонного майданчику №ТДСКФ/7 від 11.12.2015 року, тому всі права і обов`язки, в тому числі і отримання прибутку, належать власнику - ТОВ «Торговий дім «СКФ».

При винесені оскаржуваної постанови, відповідачем проігноровано вимоги чинного законодавства України, зокрема ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій».

Відповідно до п.1.2. ДБН Б.2.2-12:2018, ці норми обов`язкові для органів державного управління, місцевого самоврядування, підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об`єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських населених пунктів та інших територіях.

Згідно з паспортом контейнерної автозаправної станції КАЗС2-10/10-2, серед технічних характеристик вказано, що контейнерна АЗС складається, в тому числі і з двостінного двосекційного резервуару для зберігання палива об`ємом 20 м.куб.

Відповідно до таблиці 10.1 ДБН Б.2.2-12:2018 до малої АЗС типу «Г» відносяться зокрема заправки з зблокованим наземним резервуаром ємністю до 20 м.куб. включно.

Згідно з ч. 4 п. 10.8.20 ДБН Б.2.2-12:2018 застосування контейнерних АЗС малої та середньої потужності типу «Г» допускається в межах населених пунктів на земельних ділянках автогосподарств, промислових підприємств, гаражних кооперативів, стоянок автомобілів, моторних човнів і катерів, на пристанях з дотриманням санітарних розривів та протипожежних відстаней (враховуючи обмежену кількість транспортних засобів, які обслуговуються АЗС).

Законодавством передбачається можливість розміщення контейнерних АЗС малої та середньої потужності типу «Г» на земельних ділянках з цільовим призначенням відмінним від комерційного.

А тому просив визнати протиправними дії державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Забленди О.О. щодо винесення ним постанови у справі про адміністративне правопорушення №12-од/0001По/05/01/-19 від 18.02.2019 року та накладення на директора ТОВ «Вест Буковина» адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.; визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №12-од/0001По/05/01/-19 від 18.02.2019 року; провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.53 КУпАП відносно нього закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просив задовольнити позовні вимоги та розглянути справу в його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення на позовну заяву та заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову та розглянути справу в його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» №963-ІV від 19.06.2003 року об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Статтею 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено органи, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів.

Державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Статтею 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що організація і здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель та проведення моніторингу ґрунтів здійснюється шляхом проведення перевірок, розгляду звернень юридичних і фізичних осіб, участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель, розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель, проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації, земель сільськогосподарського призначення.

В ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» закріплені повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотримання вимог законодавства України про охорону земель.

Судом встановлено, що державним інспектором контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Заблендою О.О. 12.02.2019 року проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земель ТОВ «Вест Буковина» за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт №12/0001АП/02/01/-19 від 12.02.2019 року про те, що ТОВ «Вест Буковина» в особі керівника Сатоніна В.І. використовує частину земельної ділянки, кадастровий номер :35:005:0063 загальною площею 2,8732 га не за цільовим призначенням, що підпадає під дію ст.53 КУпАП - порушення правил використання земель.

За наслідками проведеної перевірки та встановленого факту використання частини земельної ділянки, не за цільовим призначенням, визначеному документацією із землеустрою, на частині зазначеної земельної ділянки ведеться комерційна діяльність, зокрема на площі 0,0014 га розміщена контейнерна автозаправна станція, вказаний вид діяльності ТОВ «Вест Буковина» в особі керівника Сатоніна В.І. суперечить вказаним видам діяльності при державній реєстрації ТОВ «Вест Буковина», що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серії АА №756322 від 25.07.2013 року.

12.02.2019 року державним інспектором контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Кибичем В.М. складено протокол про адміністративне правопорушення №12/0001ПТ/04/01/-19, в якому вказано, що ТОВ «Вест Буковина» в особі директора Сатоніна В.І. є користувачем земельної ділянки (кадастровий номер - :35:005:0063) площею - 2,8732 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по АДРЕСА_1. Право користування посвідчено договором оренди землі від 10.07.2017 року № 9022. Термін дії договору до 10.07.2054 року.

Згідно з відомостями Державного земельного кадастру: цільове призначення земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання - для виробничих потреб.

Відповідно до ч.5 ст. 20 Земельного кодексу України, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відповідно до абз. 13 ст. 1 Закону України «Про землеустрій», цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

12.02.2019 року державним інспектором контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області винесено припис №12/0001ПТ/03/01/-19 щодо усунення порушення земельного законодавства шляхом приведення у відповідність коду цільового призначення, а також здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, розмір якої становить 38,95 грн., яку позивач сплатив 26.02.2019 року.

18.02.2019 року державним інспектором контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Заблендою О.О. винесено постанову №12-од/0001По/05/01-19 від 18.02.2019 року відносно керівника ТОВ «Вест Буковина» в особі директора Сатоніна В.І., зокрема: визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за використання земельної ділянки площею 0,0014 га не за цільовим призначенням, визначеним документацією із землеустрою, зокрема на частині земельної ділянки ведеться комерційна діяльність (розміщення контейнерної автозаправної станції). Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с.7-8).

Даючи правову оцінку доводам позивача щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд враховує наступне.

Відповідно до пунктів 117, 118, 138 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 (далі - Порядок), відомості (зміни до них) про зареєстровані земельні ділянки вносяться до Державного земельного кадастру в разі: внесення змін до відомостей про земельну ділянку; внесення нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку, а також виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру.

З метою забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення та врегулювання питання приведення у відповідність до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Держкомзему від 23.07.2010 № 548 (далі - КВЦПЗ), інформації про цільове призначення земельних ділянок у випадку наявності у Державному земельному кадастрі застарілої інформації з Українського класифікатора цільового призначення землі або за відсутності інформації про підрозділ коду КВЦПЗ, листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.02.2017 року № 22-28-0.21-1591/2-17 рекомендовано, що при надходженні до Державного кадастрового реєстратора від власника чи користувача земельної ділянки заяви про внесення змін до відомостей про неї за формою згідно з додатком 12 до Порядку, електронного документа з визначеним цільовим призначенням земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ, затверджених наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010 року, та листа Управління/Відділу Головного управління Держгеокадастру в області у відповідному районі/місті за підписом керівника структурного підрозділу, який надається на запит власника, користувача земельної ділянки або розробника електронного документа з врахуванням матеріалів по формуванню земельної ділянки щодо можливості визначення цільового призначення земельної ділянки відповідно до КВПЦЗ, Державний кадастровий реєстратор вносить відповідні зміни до відомостей про зареєстровану земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Згідно з ч.2 ст.20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 1 ст.123 ЗК України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч.4 ст.123 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

У відповідності до ч.1 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, підлягає обов`язковому погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 4 ст.186-1 ЗК України передбачено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

У разі, якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Відповідно до ч.7 ст.186-1 ЗК України органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій»; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки приведення у відповідність правовстановлюючих та правопосвідчуючих документів на земельну ділянку лежить поза компетенцією Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

Крім того, суд вважає, що посилання позивача на те, що власником контейнерної заправки є третя особа, яка розмістила її у відповідності до укладеного з товариством договору оренди бетонного майданчику №ТДСКФ/7 від 11.12.2015 року, тому всі права і обов`язки, в тому числі і отримання прибутку, належать власнику - ТОВ «Торговий дім «СКФ», є безпідставним, оскільки, директор ТОВ «Вест Буковина», укладаючи вказаний договір, ознайомлювався з п.2.2. договору, в якому зазначається в тому числі і про здійснення заправки пальним будь-яких інших транспортних засобів (далі - Клієнтів), тобто передбачалось використання земельної ділянки з комерційним призначенням.

Згідно зі ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки ТОВ «Вест Буковина» в особі директора Сатоніна В.І. відповідно до договору оренди землі №9022 від 10.07.2017 року є користувачем спірної земельної ділянки, яка, як встановлено судом, використовується не за цільовим призначенням, визначеним документацією із землеустрою.

Отже, державним інспектором контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Заблендою О.О. було правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №12-од/0001По/05/01-19 від 18.02.2019 року.

Таким чином, розглядаючи справу відповідач з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дії відповідача є правомірними, а винесена постанова №12-од/0001По/05/01-19 від 18.02.2019 року законною та такою, що не підлягає скасуванню, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 72, 90, 194, 205, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд, -

Вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Забленда Олександра Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя: