Справа № 480/2816/19
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 р. Справа № 480/2816/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,

представників позивача - Гапченко Т.І., Марченко І.В.,

представника відповідача - Мельник Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/2816/19

за позовом Приватного підприємства "ФЛОРІС-С"

до Управління Держпраці у Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "ФЛОРІС-С" (далі - позивач, ПП "ФЛОРІС-С") звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Сумській області (далі - відповідач, Управління), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову №СМ 1196/1626/АВ/ТД-ФС від 02.05.2019 р. про накладення штрафу в розмірі 125190 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 2 травня 2019 року заступником начальника Управління Держпраці у Сумській області Антоненко Н.Г. винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № СМ 1196/1626/АВ/ТД-ФС, якою на позивача укладено штраф у розмірі 125 190 грн за порушення вимог частини 3 статті 24 Кодексу Законів про працю України, в якій зазначено: працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач не згодний з вказаною постановою, вважає її протиправною та незаконною.

Прийняттю відповідачем вказаної постанови передували такі події.

08.04.2019р. в Медичному центрі позивача за адресою: вулиця Чехова, буд. 2 у м.Сумах з`явились головний державний інспектор праці відповідача Берлет Аліна та завідувач сектору відповідача ОСОБА_3 з направленням № 244/СМ 1196 на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання, строком дії 08.04.2019р., в якому зазначено, що воно оформлене на підставі наказу від 08.04.2019р. № 574, який відповідачем надано не було.

Після спілкування з працівниками позивача в одному медичному відділенні за адресою: вулиця Чехова, буд. 2 у м. Сумах, вказані посадові особи в іншому медичному відділенні позивача за адресою: вулиця Івана Сірка, 3 у м. Сумах, надали головному бухгалтеру позивача ОСОБА_1 вимогу про надання документів від 08.04.2019р. з нерозбірливим номером, в якій за допомогою комп`ютера було надруковано 16 пунктів документів, які позивач зобов`язаний був надати перевіряючим до 17:00 години того ж дня. Перелік витребовуваних документів в основному стосувався ОСОБА_2 та документів щодо оформлення його трудового договору.

Після спілкування з ОСОБА_2 у медичному відділенні за адресою: вулиця Чехова, буд. 2 у м. Сумах, перевіряючі дізнались, що він не є працівником позивача, а є фізичною особою-підприємцем і використовує кабінет для власної підприємницької діяльності на умовах договору оренди з власником приміщення (не позивачем).

Тоді головний державний інспектор праці Берлет А.О. на очах у головного бухгалтера позивача ОСОБА_1 у вимозі про надання документів від 08.04.2019р. з нерозбірливим номером власноручно дописала у перелік документів, окрім тих, що стосуються ОСОБА_2 , слова "та інших працівників" декілька разів. На першій сторінці вказаної вимоги зазначалось, що обидві посадові особи є інспекторами праці, на третій сторінці вказано, що ОСОБА_3 є завідувачем сектору. Названу вимогу позивачем було виконано вчасно і в повному обсязі, надано копії всіх перелічених документів, як у друкованому вигляді, так і дописаних "від руки".

10.04.2019р. до позивача надійшли 2 примірники акта інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, № СМ 1196/1626/АВ від 08.04.2019р., на першій сторінці якого вказано, що інспекційне відвідування провели інспектори праці ОСОБА_3 та Берлет А.О. , а на 6-й сторінці акт підписаний головними державними інспекторами ОСОБА_3 та Берлет А. О.

В акті було зроблено висновок про допущення до роботи ОСОБА_6 без укладення трудового договору, чим порушено вимоги частини 3 статті 24 КЗпП України.

12.04.2019р. позивач надав відповідачу заперечення на акт інспекційного відвідування за № 01-07/01/77.

16.04.2019р. відповідач надав відповідь на заперечення за № 42/04-29/2019/4059.

17.04.2019р. відповідачем за підписом головного державного інспектора Берлет А.О. був виданий припис про усунення виявлених порушень за № СМ 1196/1626/АВ/П, в якому не було зазначено, які працівники були допущені до роботи без укладення трудового договору та з якими працівниками необхідно забезпечити укладання трудових договорів.

На припис позивач подав скаргу за № 01-07/01/83 від 22.04.2019р. на ім`я начальника Управління Держпраці у Сумській області, яка залишилась без відповіді.

02.05.2019р. за наслідками розгляду справи за участю представника позивача було винесено постанову за № СМ 1196/1626/АВ/ТД-ФС, якою на позивача накладено штраф у розмірі 125 190 грн за порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП.

Позивач вважає, що зазначена постанова про накладення штрафу, так і дії посадових осіб Управління під час інспекційного відвідування позивача, не відповідають чинному законодавству, враховуючи наступне.

Так, позивач наголошує, що ОСОБА_3 у журналі відвідання суб`єктів підприємницької діяльності контролюючими органами (Журнал реєстрації перевірок) позивача не була зареєстрована. Тобто не зрозуміло чи мала посадова особа Управління ОСОБА_3 контрольні повноваження інспектора праці.

Крім цього, Порядком 295 передбачено підстави, у яких можливе проведення перевірки, однак жодної з наведених у Порядку 295 підстав для інспекційного відвідування позивача у відповідача не було. В направленні Управління № 244/СМ 1196 від 08.04.2019р. на проведення інспекційного відвідування позивача було вказано 6 підстав на проведення інспекційного відвідування, проте, жодна з них не мала стосунку до позивача, вони не могли бути законними підставами для інспекційного відвідування і не надавали законних повноважень для здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Крім того, позивач наголошує, що відповідача цікавив ОСОБА_2 та документи про оформлення його трудового договору. Проте, дізнавшись, що зазначена особа виявилась не працівником позивача, а фізичною особою-підприємцем, головний державний інспектор праці Управління Берлет А.О. під час проведення інспекційного відвідування в приміщенні позивача самостійно власноручно дописала "від руки" перелік витребовуваних документів щодо "інших працівників", не вказуючи конкретних прізвищ.

Між іншим в акті інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № СМ 1196/1626/АВ від 8 квітня 2019 року посадовими особами відповідача зроблений невірний висновок про трудовий характер правовідносин з ОСОБА_6 . Вказана особа не була працівником позивача на підставі трудового договору, заяву про прийняття її на роботу не писала й не подавала, щодо неї позивачем не видавався наказ про прийняття на роботу на певну посаду з виплатою заробітної плати згідно зі штатним розписом, з посадовою інструкцією про зайняття відповідної посади під розпис ОСОБА_6 не ознайомлено, договору про матеріальну відповідальність за незбереження майна позивача з нею не укладалось, вона не підпорядковувалась правилам внутрішнього трудового розпорядку позивача. У штатному розписі позивача посада гардеробника відсутня.

Враховуючи вищезазначене, вважає постанову №СМ 1196/1626/АВ/ТД-ФС від 02.05.2019 р. про накладення штрафу протиправною та просить її скасувати.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що Управління заперечує проти позовної заяви в повному обсязі, вважає усі вимоги закону під час винесення постанови про накладення штрафу були дотримані, порушення, на підставі яких винесено постанову, були дійсно допущені позивачем, а тому оскаржувана постанова є обґрунтованою та такою, що складена згідно вимог чинного законодавства.

Щодо аргументів позивача про ненадання наказу про проведення інспекційного відвідування, то закон встановлює для інспектора праці обов`язок надати лише копію направлення на проведення інспекційного відвідування, а не наказу, та пред`явити службове посвідчення. Щодо аргументів позивача з приводу повноважень ОСОБА_3, то відповідно до наказу №15-к від 21.01.2019 ОСОБА_3 призначена на посаду завідувача сектору державного контролю та нагляду у сфері трудових відносин відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Сумській області. Відповідно до п. 1.5 Розділу 1 Положення Про сектор державного контролю та нагляду у сфері трудових відносин відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно- правових актів Управління Держпраці у Сумській області, затвердженого наказом Управління Держпраці у Сумській області від 05.12.2018 №2127, Завідувач Сектору, головні державні інспектори є інспекторами праці. Тобто, завідувач сектору є інспектором праці і відповідно може здійснювати заходи державного нагляду та контролю.

Щодо підстави проведення інспекційного відвідування, то п.5 Порядку № 295 передбачено окремі підстави для проведення інспекційного відвідування. Підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 295 як підставу для проведення інспекційного відвідування передбачено рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту. Інспекційне відвідування позивача проводилось за рішенням начальника Управління Держпраці України в Сумській області відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку № 295, за результатами аналізу повідомлення Ковпаківського ВДВС м.Суми від 22.03.2019 №1720536. Тому, посилання позивача на безпідставність інспекційного відвідування є необґрунтованим.

Щодо зауважень позивача з приводу заповнення вимоги про надання документів №СМ1196/1626/НД від 08.04.19 відповідач зазначив, що відповідно до направлення №244/СМ1196 від 08.04.2019 контролю підлягали питання щодо належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками, в тому числі із неповнолітніми. Відповідно до п.12 Порядку №295 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання. Тому, при внесенні вимоги про надання документів "інших працівників" інспектор праці не вийшла за межі предмета контролю.

Щодо аргументів позивача про відсутність порушення вимог ч.3 ст. 24 КЗпП України в частині фактичного допуску до роботи 1 особи без укладення трудового договору, а саме те, що з ОСОБА_6 укладено цивільно-правові договори, то зазначені договори були укладені на надання послуг "гардеробник", оскільки виконання даних робіт віднесено до завдань та обов`язків працівника за посадою "гардеробник" відповідно до розділу "Робітники" "Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 64. будівельні, монтажні та ремонтно- будівельні роботи". В цивільно-правових договорах, укладених з ОСОБА_6 , не визначений сторонами конкретний обсяг робіт (послуг), а отже сторонами передбачено виконання не конкретно визначеного обсягу робіт, а виконання саме процесу роботи за відповідною професією, посадою.

Враховуючи вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 46-50).

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач не погоджується з позицією відповідача та зазначив, що відповідач зобов`язаний дотримуватись ч. 4. ст.4 та ст.3 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", які встановлюють, що виключно законами України встановлюється спосіб та форми здійснення заходів контролю та те, що державний нагляд (контроль) здійснюється лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом. Постанова КМУ № 295 не є законом. Відповідач здійснив перевірку за відсутності встановленого законом порядку, за відсутності підстав та у спосіб, не передбачений законом. У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на норми Конвенції МОП № 81, Конвенції МОП №129, наказ Міністерства соціальної політики від 18.08.2017р. № 1338, але Конвенція МОП № 81 1947 року не встановлює підстав та порядку проведення перевірок відповідачем, а Конвенція МОП № 129 1969 року (ст. 4) застосовується до сільськогосподарських підприємств і не може бути застосована до позивача. Крім цього, відповідно до наказу на проведення інспекційного відвідування № 574 від 08.04.2019р. та повідомлення Ковпаківського ВДВС від 22.03.2019р., з врахуванням заготовленого завчасно тексту вимоги про надання документів № СМ 1196/1626/НД при інспекційному відвідуванні, перевірці підлягати питання оформлення трудових відносин з ОСОБА_2 . Внесення виправлень до вимоги під час інспекційного відвідування та розширення перевірки на всіх інших працівників виходить за межі інспекційного відвідування, визначені як підстава інспекційного відвідування. До того ж, відповідно до інформації з офіційного сайту Управління Держпраці у Сумській області ОСОБА_3, як інспектор праці, відсутня, а також відсутня інформація про її службове посвідчення. Згідно з Положенням про Управління Держпраці у Сумській області, затвердженим наказом Держслужби України з питань праці № 84 від 03.08.2018р., інспекторами праці за посадою визначені виключно начальник управління та його заступники.

Таким чином, позивач вважає, що інспекторами праці не є автоматично всі особи, що працюють в Управлінні Держпраці, отже ОСОБА_3 є саме завідувачкою сектором державного контролю, а не інспектором праці.

Таким чином, інспекційне відвідування проведене неуповноваженою особою. Крім цього, всупереч ч.6 ст. 7 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" відповідач в односторонньому порядку склав акт без дотримання вимог закону та не надав його позивачу в останній день інспекційного відвідування. Виходячи з копії доданого відповідачем опису вкладення та поштової квитанції про відправлення, акт інспекційного відвідування, в порушення закону, був направлений позивачу 09.04.2019р. поштою при відсутності обґрунтованих підстав для вручення його позивачу в день завершення інспекційного відвідування, відповідно до встановленого порядку. Позивач не відмовлявся від підписання акта, така обставина не підтверджена документально. Також звертає увагу на те, що акт відправлено позивачу о 17:38 год. наступного дня після завершення інспекційного відвідування. Все вищевикладене свідчить про те, що акт був складений поза межами часу інспекційного відвідування. Акт інспекційного відвідування № СМ 1196/1626/АВ від 08.04.2019р. був складений з порушенням встановленого законом порядку і не може бути належним доказом у справі. Доданий до акта комп`ютерний диск містить невідому інформацію, оскільки доступними програмами не читається.

Враховуючи зазначене, просить задовольнити позовні вимоги (а.с.85-88).

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 16.09.2019 вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 02.10.2019 р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 20.11.2019 р. представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.04.2019 р. Управлінням Держпраці у Сумській області складено направлення №244/СМ1196 на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання - Приватного підприємства "ФЛОРІС-С" (а.с. 19).

Також 08.04.2019 р. Управлінням Держпраці у Сумській області складено вимогу №СМ1196/1626/НД про надання документів (а.с. 22-23).

08.04.2019 р. за результатами проведеного інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю складено акт №СМ1196/1626/АВ, в якому зроблено висновок про допущення до роботи ОСОБА_6 без укладення трудового договору, чим порушено вимоги частини 3 статті 24 КЗпП України (а.с. 24-27).

12.04.2019р. позивач надав відповідачу заперечення на акт інспекційного відвідування за № 01-07/01/77 (а.с. 28).

16.04.2019р. відповідач надав відповідь на заперечення за № 42/04-29/2019/4059, в якому зазначено, що висновки інспекторів праці залишаються в силі (а.с. 29).

17.04.2019р. Управлінням Держпраці у Сумській області позивачу видано припис про усунення виявлених порушень за № СМ 1196/1626/АВ/П (а.с. 30).

22.04.2019 р. позивач на припис подав скаргу за № 01-07/01/83 на ім`я начальника Управління Держпраці у Сумській області, яка залишилась без відповіді (а.с. 31).

02.05.2019р. Управлінням Держпраці у Сумській області за наслідками розгляду справи прийнято постанову за № СМ 1196/1626/АВ/ТД-ФС, якою на Приватне підприємство "ФЛОРІС-С" накладено штраф у розмірі 125 190 грн за порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП (а.с. 32-33).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів: контролю органами державної фіскальної служби; валютного контролю; державного експортного контролю; контролю за дотриманням бюджетного законодавства; банківського нагляду; державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції; державного нагляду за дотриманням вимог ядерної безпеки; державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації; при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя; державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду); державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 № 96 (далі - Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Основними завданнями Держпраці є: 1) реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; 2) здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на державному рівні; 3) здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки; 4) організація та здійснення державного нагляду (контролю) у сфері функціонування ринку природного газу в частині підтримання належного технічного стану систем, вузлів і приладів обліку природного газу на об`єктах його видобутку та забезпечення безпечної і надійної експлуатації об`єктів Єдиної газотранспортної системи (пункт 3 Положення № 96).

Відповідно до пункту 6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 (далі - Порядок №295, чинний на час проведення перевірки).

Згідно п.2 наведеного Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

П.3 Порядку №295 визначено, що інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Згідно п. 8 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідно до п.9 Порядку №295 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

За змістом п.10 Порядку №295 тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

П.11 Порядку №295 передбачено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Відповідно до п.12 Порядку №295 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

П.13 Порядку №295 інспекторам праці забороняється:

1) виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду індивідуальних або колективних трудових спорів;

2) підміняти працівників об`єкта відвідування під час проведення розрахунків або перерахунків розмірів належних працівникам коштів, готувати висновки про відповідність або невідповідність нормативних актів об`єкта відвідування вимогам нормативно-правових актів з метою їх подальшого передання працівникам (у тому числі звільненим), іншим особам чи органам;

3) проводити інспекційні відвідування з метою отримання від об`єкта відвідування будь-яких документів або їх копій для подальшого передання іншим особам;

4) розглядати та перевіряти питання, яке є предметом розгляду в суді або щодо якого набрало законної сили рішення суду, перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішень суду;

5) розголошувати виробничі та комерційні таємниці чи виробничі процеси, з якими вони могли ознайомитися під час виконання своїх обов`язків, крім випадків, передбачених законом, у тому числі протягом трьох років після звільнення з посади;

6) розголошувати джерело будь-якої скарги, доведеної до їх відома, на недоліки або порушення і повідомляти об`єкту відвідування або його представнику про те, що відвідування було проведене у зв`язку з отриманням такої скарги;

7) вилучати в об`єктів відвідування оригінали їх фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, а також комп`ютерів і їх частин.

Згідно п.14 Порядку №295 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право:

1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення;

2) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі:

відсутності службового посвідчення;

якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню;

якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку;

3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису;

4) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником;

5) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки;

6) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства;

7) вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією об`єкта відвідування;

8) оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці;

9) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань.

Згідно п.15 Порядку №295 за рішенням керівника органу контролю або його заступника, погодженим з об`єктом відвідування, інспектори праці за наявності підстав, визначених підпунктами 1, 4-7 пункту 5 цього Порядку, можуть проводити невиїзні інспектування у приміщенні відповідного органу контролю на підставі документів та пояснень, наданих об`єктом відвідування.

Відповідно до п.16 Порядку №295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Згідно п17 Порядку №295 копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Відповідно до п.18 Порядку №295 у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

П.20 Порядку №295 передбачено, що акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Згідно п.21 Порядку №295 якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 08.04.2019 р. відповідачем за результатами проведеного інспекційного відвідування складено акт №СМ1196/1626/АВ (а.с. 24-27). Зазначений Акт складено та підписано інспекторами праці ОСОБА_3 та Берлет Аліною Олександрівною .

В судовому засіданні в якості свідків надані пояснення бухгалтером підприємства- ОСОБА_1 , яка пояснила суду, що під час проведення інспекційного відвідування була присутня тільки інспектор Берлет Аліною Олександрівною, яка зробила відповідний запис у журналі реєстрації перевірок. ОСОБА_3 була відсутня під час проведення інспекційного відвідування.

Також, викликана в якості свідка ОСОБА_3 , пояснила суду, що тривалий час не працює в Управлінні Держпраці у Сумській області та не пам`ятає обставин проведення перевірки Приватного підприємства "ФЛОРІС-С". Проте, підтвердила власний підпис зроблений в акті перевірки. Крім того, свідок наголошувала на тому факті, що була під час проведення інспекційного відвідування на підприємстві, проте не пам`ятала за якою адресою знаходилося підприємство.

Ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України наведені дані встановлюються зокрема показаннями свідків.

Згідно ч.1-2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Згідно ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи зі змісту наведених норм суд приходить висновку, що відповідач не навів належним чином жодних доказів, що уповноважена особа, яка підписала акт перевірки ( ОСОБА_3 ) брала участь у проведенні інспекційного відвідування.

Таким чином, наявність підпису в акті перевірки однієї з осіб, яка фактично не здійснювала перевірку, на думку суду, є порушенням пункту П.20 Порядку №295.

Суд, також, зазначає, що акт перевірки, отриманий в результаті перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Постанова про накладення штрафу, прийнята за наслідками незаконної перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Отже, виходячи з вищевикладеного суд приходить висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "ФЛОРІС-С" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь Приватного підприємства "ФЛОРІС-С" за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області 2007 грн судового збору, сплаченого представником позивача згідно з квитанцією від 25.07.2019 р. №01666-3486-2488-3668 (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "ФЛОРІС-С" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову Управління Держпраці у Сумській області №СМ 1196/1626/АВ/ТД-ФС від 02.05.2019 р. про накладення штрафу в розмірі 125190 грн.

Стягнути на користь Приватного підприємства "ФЛОРІС-С" (40035, м. Суми, пр-т М.Лушпи, 7, кв. 38, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області (40000, м.Суми, вул. Горького, 28-Б, ) судовий збір в сумі 2007,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 02.12.2019 р.

Суддя О.А. Прилипчук