Справа № 804/2468/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 804/2468/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року

у справі №804/2468/18

за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

до ОСОБА_1

третя особа Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

"04" квітня 2018 р. Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути суму податкового боргу в розмірі 511 048,00грн. з фізичної особи ОСОБА_1 (код рнокпп НОМЕР_1 ).

Позовні вимоги обгрунтовані наявністю непогашеного боргу по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 511 048,00грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 р. у справі № 804/2468/18 адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , третя особа Лівобережна об`єднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу - задоволено.

Судом встановлено, що відповідач має податковий борг по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 511 048,00грн. Податковий борг виник внаслідок несплати у встановлений термін сум грошових зобов`язань, нарахованих самостійно, та контролюючим органом. Податковою інспекцією вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу. Так, у відповідності до вимог ст. 59 Податкового кодексу України сформована та направлена відповідачу податкова вимога від 02.08.2016 р. №2822-17. Однак, сума боргу залишається не погашеною відповідачем у добровільному порядку, що зумовлює накопичення. Наведені обставини слугували підставою для винесення рішення про задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 р. у справі № 804/2468/18, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що податковим органом не надано доказів отримання позивачем податкових повідомлень-рішень а також податкової вимоги, а отже вважати податкові зобов`язання узгодженими, відсутні підстави.

Представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, Відповідно до записів у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06.06.2005 р. за записом № 2 011727 включено відомості про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , основний вид діяльності 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 30.12.2016 року внесено запис № 7011727 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

У зв`язку з наявністю податкового боргу, відповідно до даних облікової картки платника податків, контролюючий орган звернувся до суду за стягненням податкового боргу.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з підтвердженням факту наявності непогашеної заборгованості.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пп. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В контексті наведеного пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, також визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (п. 36.3. ПК України).

Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку (п. 37.2. ПК України).

Відповідно до п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, є податковим боргом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Згідно п. 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Так, з матеріалів справи вбачається, що податковий борг, який рахується за відповідачем виник внаслідок несплати у встановлений термін сум грошових зобов`язань, нарахованих самостійно, та контролюючим органом, а саме:

- згідно з податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» №10281-1302 від 25.06.2016в сумі 39107грн., яке зменшено за рахунок переплати в ІКП в сумі 28075,39грн. та станом на 18.12.2017 становить 11032,38грн.;

- згідно з податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» №7/1302 від 09.03.2016 в загальній сумі 86895,83грн.;

- згідно з податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» № 10280-1302 від 25.06.2016 в сумі 71953,18грн.,;

- згідно з податковим повідомленням-рішенням форми «ПС» № від 03.05.2017 в сумі 170 грн.;

- згідно з податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» № 13595-1302 від 02.08.2017 в сумі 254235,19грн.;

- згідно з податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» № 13596-1302 від 02.08.2017 в сумі 69090,56грн.;

- згідно з податковим повідомленням-рішенням форми «Ш» № від 18.10.2017 в сумі 8135,47 грн.;

- згідно з податковим повідомленням-рішенням форми «III» № від 18.10.2017 в сумі 3279,55 грн.;

- несплати узгоджених податкових зобов`язань згідно з податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016р. № від 29.02.2016 р. в сумі 2582,58 грн. по терміну сплати 30.12.2016 р. та в сумі 2582,59грн. по терміну сплати 30.01.2017 р..

Копії податкових повідомлень-рішень направлені відповідачу, разом з тим, докази отримання останнім вказаних податкових повідомлень-рішень відсутні.

На виконання вимог ст.59 Податкового кодексу України контролюючим органом сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу № 2822-17 від 02.08.2016 р.

Через відсутність у визначений час сплати податкових повідомлень-рішень, сума нарахованих зобов`язань набула статусу податкового боргу, й обумовила звернення контролюючий орган до суду.

Разом з тим, позивачем не перевірено момент набуття нарахованої суми грошового зобов`язання статусу узгодженої заборгованості.

Так, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.08.2019 року у справі №160/8558/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 р. - скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову ОСОБА_1 .

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення:

- від 25.06.2016 р. форми «Ф» № 10281-1302 та форми «Ф» № 10280-1302;

- від 09.03.2016 р. форми «Ф» № 7/1302;

- від 03.05.2017 р. форми «ПС» № ;

- від 02.08.2017 р. форми «Ф» № 13595-1302 та форми «Ф» № 13596-1302;

- від 18.10.2017 р. форми «Ш» № та форми «Ш» № .

Таким чином, станом на час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції податкові повідомлення -рішення, яким позивачу було визначено податкове зобов`язання, що в подальшому набуло статус податкового боргу, скасовано рішенням суду.

Отже, підстави для стягнення податкового боргу на час апеляційного розгляду справи відсутні.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, та встановлені судом першої інстанції обставини дають підстави дійти висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу.

З урахуванням наведеного, керуючись положеннями ст.317 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову - скасувати, у позові відмовити.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 р. у справі № 804/2468/18 - задовольнити

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 р. у справі № 804/2468/18 - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні вимог адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко