Справа № 200/5416/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року справа №200/5416/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: Хачхарджи О. ОСОБА_1

відповідач: Кононенко І.Ю. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Давиденко Т.В.) від 28 серпня 2019 року (повний текст складено 28 серпня 2019 року у м.Слов`янськ) по справі №200/5416/19-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу від 21.03.2019 року № 95-к про звільнення з посади начальника відділу у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру Донецької області, стягнення суми втраченого заробітку за час вимушеного прогулу з 21 березня 2019 року по час винесення рішення суду з розрахунку 843 грн. 11 коп.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ від 21.03.2019 року № 95-к про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника відділу у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру Донецької області; стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на користь ОСОБА_2 суми втраченого заробітку за час вимушеного прогулу з 21 березня 2019 року по час винесення рішення суду в сумі 63386 грн. 77 коп. В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було звільнено позивача з посади відповідно до ч. 5 ст. 66 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з вчиненням ним дисциплінарного проступку, передбаченого п. 14 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме: прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну. Відповідач також зазначив, що наказом від 24.09.2019 року №399-к внесено зміни в наказ від 21.03.2019 року №95-к «Про звільнення ОСОБА_2 , а саме: «звільнити ОСОБА_2 з посади начальника відділу у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за пунктом четвертим частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» за вчинення дисциплінарного проступку в перший день виходу його із лікарняного, а саме 03 квітня2019 року».

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 13.03.2017 року № 93-к призначений на посаду начальника відділу у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області зі збереженням 6 рангу категорії «Б» державного службовця (а.с. 25).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 05.02.2019 року №45-к відносно позивача відкрите дисциплінарне провадження за ознаками прийняття необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну внаслідок безоплатної передачі громадянам земельних ділянок в порушення встановленого порядку (а.с. 51).

Наведений наказ був прийнятий відповідачем на підставі акту перевірки Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру деяких питань діяльності Головного управління Держгеокадатру у Донецькій області від 22.01.2019 року № 33/3-19-0.12, яким встановлені порушення позивачем вимог чинного законодавства (а.с. 52-66).

06.02.2019 року Головою дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного управління Держгеокадастру позивачеві надісланий лист № 249/3-19-0.73 про необхідність надання письмових пояснень до 16 год. 30 хв. 06.02.2019 року щодо обставин та причин вчинення дисциплінарного проступку, який викладений у акті перевірки Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 22.01.2019 року № 33/3-19-0.12 (а.с. 79).

06.02.2019 року о 17 год. 00 хв. в.о. начальника управління персоналом Головного управління Гаковою Т.М., головним спеціалістом відділу роботи з персоналом територіальних структурних підрозділів управління персоналом Голвоного управління - Ткаченко О.С., головним спеціалістом відділу роботи з персоналом управління персоналом Головного управління - Чернявською К.Г. складений акт про ненадання пояснень начальником відділу у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Хачхарджи О. І. (а.с. 81).

07.02.2019 року позивач звернувся до Голови дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного управління Держгеокадастру з клопотанням про продовження строку для надання письмових пояснень щодо обставин та причин вчинення дисциплінарного проступку, який викладений у акті перевірки Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 22.01.2019 року № 33/3-19-0.12 до 14.02.2019 року (а.с. 82).

08.02.2019 року відбулось засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, порядок денний - про розгляд дисциплінарної справи начальника відділу у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, на підставі якого складений протокол № 5.

На засідання дисциплінарної комісії вирішили: застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби відповідно до ч. 5 ст. 66 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з вчиненням ним дисциплінарного проступку, передбаченого п. 14 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме: прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну (а.с 101-114).

01.03.2019 року в.о. Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на адресу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області надісланий лист № 22-28-0.15-1979/2-19, згідно якого Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру погоджує за умови дотримання законодавства про державну службу звільнення позивача (а.с. 122).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 21.03.2019 року №95-к позивач звільнений з посади начальника відділу у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 14 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» (а.с. 6).

Згідно листка непрацездатності серія АДК № 913895, виданого Комунальним закладом охорони здоров`я «Волноваська центральна районна лікарня», позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з 21.03.2019 року до 02.04.2019 року включно (а.с. 38).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 5 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 N 889-VIII (далі - Закон N 889-VIII) правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону N 889-VIII державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби.

У відповідності до вимог ч.1, ч.2 ст.9 Закону N 889-VIII державний службовець під час виконання посадових обов`язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки. Державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

У відповідності до вимог пункту 4 частини 1 статті 87 Закону N 889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Положеннями частини першої статті 64 Закону N 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону N 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частина 2 статті 65 цього Закону містить перелік дисциплінарних поступків, серед яких: п.14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення;

Частиною 1 статті 66 Закону N 889-VIII зазначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3)попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно частини 5 статті 66 Закону N 889-VIII звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 67 Закону N 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Як вбачається з акту Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 22.01.2019 року № 33/3-19-0.12 під час проведення перевірки було встановлено порушення позивачем вимог п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» під час подовження терміну дії наказів Головного управління Держземагенства у Донецькій області; ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» та ст.186-1 Земельного кодексу України під час затвердження проекту відведення особливо цінних земель без проведення обов`язкової державної експертизи; ст.32 Земельного кодексу України та ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» під час надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність у розмірі земельної частки (паю) громадянам, як на момент прийняття рішення не були членами фермерського господарства.

В акті перевірки та протоколі №5 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області зазначено, що практика внесення змін в накази на надання дозволів не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке:

«-до більшості клопотань про внесення змін надавались незавірені копії наказів. З урахуванням переміщення Головного управління у 2014 році до м.Костянтинівка, що обумовило відсутність оригіналів наказів та обліків, встановити достовірність наданих заявниками копії не має можливості. Печатка, якою завірені деякі копії наказів, втрачена під час переміщення Головного управління;

-питання поновлення дії наказів Головного управління Держземагенства Донецької області досліджувались в адміністративних судах. Зокрем,а у справах №805/4064/17-а, №805/2158/17-а, стороною яких було Головне управління, Донецький окружний адміністративний суд та Донецький апеляційний адміністративний суд підтримують позицію, що відповідно до прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» від 02.06.2015 року № 497-VIII, прийняті і не виконані до набрання чинності (27.06.2015 року) рішення про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом.

При цьому, до проектів землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань суди розглядають справи відносно проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Зокрема, в ухвалі Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року у справі №805/2158/17-а, зазначено що: «Відповідно до пункту 2 Прикінцеві та перехідні положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» від 2 червня 2015 року №497-VIII вказано, що прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою після погодження в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, підлягають затвердженню органом, який надав дозвіл на їх розроблення, та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Пунктом 1 вказаних положень, зазначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (тобто, цей Закон набрав чинності 27 червня 2015 року).

З огляду на наведені норми, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що наказ Головного управління Держземагенства у Донецькій області від 27 березня 2014 року №ДЦ/:03:000/00000781 зберігає чинність протягом двох років з дня набрання чинності Законом України від 2 червня 2015 року № 497-VIII, тобто, з 27 червня 2015 року по 27 червня 2017 року. Колегія суддів звертає увагу на те, що жодною нормою законодавства не надано право Головному управлінню Держгеокадастру у Донецькій області обмежувати час дії (продовжувати час дії) дозволу на розробку проекту землеустрою.»

В акті перевірки та протоколі №5 засідання дисциплінарної комісії зазначено, що вказане свідчить про порушення в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру Донецької області Хачхарджи О.І. вимог п.2 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» під час подовження терміну дії наказів Головного управління Держземагенства у Донецькій області. Таким чином, внаслідок прийняття державними службовцями управління необґрунтованих рішень відбулось порушення передачі державного майна, а саме передачі громадянам земельних ділянок площею 12 га у та площею 25 га в оренду в порушення встановленого порядку.

В той же час, ні акт перевірки, ані матеріали дисциплінарного провадження не містять в собі відомостей щодо конкретних рішень про передачу земельних ділянок, що унеможливлює встановити коли, за яких обставин та ким вони були прийняті.

Предметом розгляду у справах №805/4064/17-а, №805/2158/17-а було визнання протиправною відмови Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в затвердженні проекту та передачі в оренду земельної ділянки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено , що в наслідок прийняття позивачем необґрунтованих рішень, відбулось порушення цілісності державного майна, а саме передача громадянам земельних ділянок загальною площею 12 га у та площею 25 га в оренду в порушення встановленого порядку.

В акті перевірки та протоколі №5 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області також зазначено, що стосовно розгляду проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок учасникам АТО, розроблених ФОП ОСОБА_3 встановлено, що у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 міститься «Викопіювання з ґрунтованого плану Прохорівської сільської ради Волноваського району Донецької області» за підписом начальника відділу Хачхарджи О.І., відповідно до якого витребувана земельна ділянка розташована на особливо цінних землях (код 38а). В ході перевірки, було встановлено, що у вказаному земельному масиві Головним управлінням надавались земельні ділянки іншим учасникам АТО. Зокрема, наказом №2336-СГ від 14.08.2018 року було затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку із кадастровим номером :05:000:0403 гр. ОСОБА_5 . При цьому, державна експертиза вказаного проекту землеустрою не проводилась. Згідно «Агрохімічного паспорта поля, земельної діляки» грантовий покрив земельної ділянки представлений чорноземами звичайними малоґумусними (код 38а, агроґрупа 60е), які наказом Держкомзему України від 06.10.2003 року року №245, віднесені до переліку особливо цінних груп ґрунтів провінції Степова Лівобережна. У довідці «Інформація щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :05:005, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіальному органу» підготовленої Державним кадастровим реєстратором Мандрикою І.М., зазначено, що земельна ділянка відноситься до особливо цінних земель. Згідно абзацу восьмого частини першої ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» обов`язковій державній експертизі підлягають, зокрема, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, проте в порушення зазначеної статті та порушення вимог абзацу другого частини шостою статті 186-1 Земельного Кодексу України, обов`язкову державну експертизу проведено не було, проект землеустрою затверджено в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Хачхарджи О.І. без проведення обов`зкової державної експертизи.

Крім того, в акті перевірки та протоколі №5 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області зазначено, «що щодо передачі у власність земельної ділянки членам фермерського господарства «АГРОСЕНС-13» встановлено, що на підставі наказу Головного управління від 03.06.2016 року №765-СГ та протоколу земельних торгів у формі аукціону по лоту № 1 від 08,07.2016 року між Головним управлінням та фермерським господарством «АГРОСЕНС-13» 08.07.20.16 року укладено договір оренди землі, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.07.2016 року за№ 15437444.

В подальшому до Головного управління надійшли клопотання громадянки ОСОБА_6 , (реєстр. № БП-5319/0/36-18 від 05.11.2018 року), ОСОБА_7 (реєстр № К-5320/0/36-18 від 05.11.2018 року), Комикова (реєстр. № 5321/0/36-1-8 від 05.11.2018 року), ОСОБА_8 , (реєстр. № К-5322/0/36-18 від 06.11.2018 року); ОСОБА_9 , (реєстр. № К-5333/0/36-18 від 06.11.2018 року). щодо; відведення ним, як членам фермерського господарства, у власність земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства.

Наказами Головного управління`від 08.11.2018 року № 3450-СГ, № 3453-СГ, №3454-СГ, №3455-СГ, № 3460-СГ зазначеним громадянам надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок власність у розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств за межами населених пунктів Райгородської селищної ради Слов`янського району Донецької області.

Водночас, на вкопіюваннях з кадастрової карти (плану), які додавались до клопотань громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , і ОСОБА_10 від 05.11.2018 року та громадян ОСОБА_8 і ОСОБА_9 від 06.11.2018 року зазначена дата формування 09.11.2018 року, що свідчить про те, що наказ Головного управління від 08.11.2018 року, № 3450-СГ, №3453-СГ, № 3454-С1 №3455/СГ, № 3460-СГ прийняті без доданих до клопотань графічних матеріалів (обрушення вимог статті 118 Земельного кодексу України).

Слід зазначити, що згідно із копією статуту фермерського господарства «АГРОСЕНС-13», яка додана до клопотань вказаних громадян, не зазначено їх членство у фермерському господарстві «АГРОСЕНС-13». Відповідно до ст 3 Закону України «Про. фермерське господарство» «... інші члени сім`ї, також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його установчого документа».

Крім того, відповідно до наданої Головням управлінням копії статуту ФГ «АПРОСЕНС-13» в редакції від 20.11.2018 року та протоколу №5 загальних зборів членів фермерського господарства від 20.11.2018 року, встановлено, що тільки 20.11.2018 року гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були прийняті в члени ФГ «Агросенс-13».

Колегія суддів вважає, що викладене неможливо кваліфікувати як прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, та не є підставою для звільнення позивача у відповідності до ч.5 ст.66 Закону України «Про державну службу».

Разом з тим, згідно з статтею 65 Закону N 889-VIII невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень , є окремим дисциплінарним проступком, за вчинення яких передбачено застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Частиною 3 статті 40 Кодексу законів про працю України встановлено заборону звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач звільнений з займаної посади у період його тимчасової непрацездатності.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що звільнення позивача відбулося з порушенням норм чинного законодавства.

Статтею 235 КЗпП визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно скасовано спірний наказ та стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідачем стягнута на користь позивача сума втраченого заробітку за час вимушеного прогулу не оспорюється.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на недоведеність відповідачем правомірності прийнятого рішення щодо звільнення позивача у відповідності до ч.5 ст.66 Закону України «Про державну службу», посилання відповідача на наказ від 24.09.2019 року №399-к, яким внесено зміни в наказ від 21.03.2019 року №95-к «Про звільнення ОСОБА_2 , а саме: «звільнити ОСОБА_2 з посади начальника відділу у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за пунктом четвертим частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» за вчинення дисциплінарного проступку в перший день виходу його із лікарняного, а саме 03 квітня2019 року», колегією суддів не прийнято до уваги.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року по справі №200/5416/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року по справі №200/5416/19-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 03 грудня 2019 року.

Повне судове рішення складено 05 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 03 грудня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко