Справа № 200/7284/19-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року справа №200/7284/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Геращенка І.В., Гайдара А.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

представника відповідача Груєнка С.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у справі №200/7284/19-а (головуючий І інстанції Олішевська В.В.) за позовом комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Добропільського виробничого управління комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 20.03.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати податкове повідомлення - рішення № від 20.03.2019 року про застосування штрафних санкцій за неподання податкових декларацій збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод та податкових декларацій з рентної плати за спеціальне використання води в розмірі 16320 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що рішення є протиправним та таким, що суперечить приписам Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким визначено, що у разі настання обставин непереборної сили підприємству не нараховуються штрафні санкції та пеня.

Сертифікатами Торгово - промислової палати України засвідчено настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 року позивачу при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотримання норм законодавчих актів України, які стосуються подачі податкової декларації, оправлення та сплати податків та обов`язкових платежів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 20.03.2019 року про застосування штрафних санкцій за неподання податкових декларацій збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод та податкових декларацій з рентної плати за спеціальне використання води в розмірі 16320 грн.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1.Відповідно до пп. 255.11.17 п. 255 ст. 255 ПК України філії, відділення, інші відокремлені підрозділи водокористувача, які мають банківські рахунки, ведуть окремий бухгалтерський облік своєї діяльності, складають окремий баланс, подають податкові декларації та сплачують рентну плату за своїм місцем податкової реєстрації. Добропільське ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» надало останню звітність з рентної плати за спеціальне використання води за 1 півріччя 2014 року.

Відповідальність платника за порушення строків подання платника податків податкових декларацій передбачена п. 120.1 ст. 120 ПК України.

2. Сертифікатами про настання обставин непереборної сили засвідчено настання обставин непереборної сили, який розповсюджується на реалізацію п. 100.4 та п. 100.5 статті 100 ПК України, що передбачає процедуру розстрочення та відстрочення сплати грошових зобов`язань, но не звільнення від відповідальності за порушення строків подання податкових декларацій.

Крім цього, сертифікати лише засвідчують факт, який повинен братись до уваги контролюючим органом для продовження строків подання декларацій, заяв про перегляд рішень, за письмовим запитом платника податків.

3. Рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку приймається на підставі заяви платника податків, проте станом на 19.02.2019 року від Добропільського ВУВКГ до ГУ ДФС у Донецькій області не надходило заяви щодо розстрочення (відстрочення) податкового боргу, у тому числі який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс - мажорних обставин).

Також не існує рішення керівника Добропільської ДПІ щодо продовження граничних строків для подання податкової декларації з рентної плати за спеціальне використання води платнику податків КП «Компанія «Вода Донбасу».

4. Місто Добропілля, Добропільський та Олександрівський райони Донецької області не віднесені до переліку, визначеному розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів на території яких органі державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», тому Закон №1669 не розповсюджуються на господарську діяльність Добропільського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу».

Таким чином, позивачем не подавалась звітність з рентної плати за спеціальне використання води за період ІІІ квартал 2014 року - IV квартал 2018 року, що є порушенням вимог пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 257.3 ст. 257 ПК України.

Представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення, прийняти постанову про відмову в задоволенні позову.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Добропільське виробниче управління водопроводно - каналізаційного господарства комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" () є відокремленим підрозділом, що входить до складу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», перебуває на обліку як платник єдиного внеску у Головному управлінні ДФС у Донецькій області.

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» зареєстровано в якості юридичної особи 23.11.2007 року за № 5026990, включено до ЄДРПОУ за № 00191678 (а.с. 22).

19 лютого 2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку щодо неподання податкових декларацій збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за три квартали 2014 року, 2014 рік, три квартали 2015 року та податкових декларацій з рентної плати за спеціальне використання води ІV квартал 2015 року - ІІ квартал 2018 року Добропільським виробничим управлінням водопровідного - каналізаційного господарства комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», за результатами якої складено акт від 19.02.2019 року № 55/05-99-45-01/35581061 (а.с. 5-8).

Дані камеральної перевірки свідчать про неподання податкових декларацій збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за три квартали 2014 року, 2014 рік, І квартал 2015 року, І півріччя 2015 року, три квартали 2015 року та податкових декларацій з рентної плати за спеціальне використання води за ІV квартал 2015 року - ІІ квартал 2018 року.

За наслідками перевірки ГУ ДФС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення - рішення від 20 березня № , яким до Добропільського виробничого управління водопровідно - каналізаційного господарства комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 16320 грн. на підставі п.120.1 ст.120 ПК України (а.с. 10).

За результатами розгляду скарги позивача, поданої до Головного управління ДФС у Донецькій області, про скасування спірного податкового повідомлення-рішення, скарга залишена без розгляду (а.с. 14).

Згідно розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення - рішення від 20.03.2019 року № податковим органом визначено суму штрафу позивачу за неподання податкових декларацій збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за три квартали 2014 року - три квартали 2015 року та податкових декларацій з рентної плати за спеціальне використання води за IV квартал 2015 року - ІІ квартал 2018 року, які визначені:

- податкова декларація збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за три квартали 2014 року, граничний строк подання 10.11.2014 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за 2014 рік, граничний строк подання 09.02.2015 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за І квартал 2015 року, граничний строк подання 12.05.2015 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за І півріччя 2015 року, граничний строк подання 10.08.2015 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за три квартали 2015 року, граничний строк подання 09.11.2015 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація з рентної плати за спеціальне використання води за IV квартал 2015 року, граничний строк подання 09.02.2016 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація з рентної плати за спеціальне використання води за I квартал 2016 року, граничний строк подання 10.05.2016 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація з рентної плати за спеціальне використання води за IІ квартал 2016 року, граничний строк подання 09.08.2016 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація з рентної плати за спеціальне використання води за ІIІ квартал 2016 року, граничний строк подання 09.11.2016 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація з рентної плати за спеціальне використання води за ІV квартал 2016 року, граничний строк подання 09.02.2017 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація з рентної плати за спеціальне використання води за І квартал 2017 року, граничний строк подання 10.05.2017 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація з рентної плати за спеціальне використання води за ІІ квартал 2017 року, граничний строк подання 09.08.2017 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація з рентної плати за спеціальне використання води за ІІІ квартал 2017 року, граничний строк подання 09.11.2017 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація з рентної плати за спеціальне використання води за ІV квартал 2017 року, граничний строк подання 09.02.2018 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація з рентної плати за спеціальне використання води за І квартал 2018 року, граничний строк подання 10.05.2018 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;

- податкова декларація з рентної плати за спеціальне використання води за ІІ квартал 2018 року, граничний строк подання 09.08.2018 року, розмір штрафних санкцій 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання (а.с.11-13)

Позивачем надано сертифікати (висновки) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили:

- № 1735 від 25 листопада 2014 року, яким відповідно до п.п. 100.4, 100.5 статті 100 Податкового кодексу України КП «Компанія «Вода Донбасу» засвідчено настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів (а.с. 15);

- №1736 від 25 листопада 2014 року, яким відповідно до п. 102.6-102.7 ст. 102 ПК України КП «Компанія «Вода Донбасу» засвідчено настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України для продовження граничного строку подання податкових декларацій (а.с. 16);

- № 1215 від 29 жовтня 2014 року, яким відповідно до п.п. 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України Добропільському виробничому управлінню водопровідно - каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» засвідчено настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів (а.с. 17);

-№ 5094 від 17 вересня 2015 року, яким відповідно до п. 102.6-102.7 ст.102 ПК України Добропільському виробничому управлінню водопровідно - каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» засвідчено форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо обов`язку платника податків подавати податкову звітність зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод житлово - комунальних підприємств до 10.08.2015 року, дата настання форс - мажорних обставин встановлено з 10.06.2014 року (а.с.18).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що з огляду на наявність у позивача сертифікатів про настання обставин непереборної сили, він є звільненим від відповідальності за неналежне виконання своїх обов`язків, передбачених податковим законодавством, відповідно до ст.10 Закону №1669 до закінчення антитерористичної операції.

Крім того, податковий орган всупереч вимогам п.102.1 ст.102 ПК України нарахував штрафні санкції після закінчення 1095 денного терміну, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 47.1 ст. 47 ПК України, відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть: юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи.

Відповідальність за порушення податкового законодавства відокремленим підрозділом юридичної особи несе юридична особа, до складу якої він входить.

За приписами п. 49.1 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з вимогами п. 49.2 ст.49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

На підставі пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до пп. 251.1.4. п. 251.1 ст. 251 ПК України рентна плата складається, зокрема, з рентної плати за спеціальне використання води.

На підставі п.255.1 ст.255 ПК України платниками рентної плати за спеціальне використання води є: первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів.

Пунктом 255.3 статті 255 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі, з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання.

Відповідно до п. 257.1. ст. 257 ПК України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу (…)

Згідно п. 257.2. ст. 257 ПК України платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.

Пунктом 257.3 статті 257 ПК України встановлено, що платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки, зокрема, з рентної плати за спеціальне використання води - за місцем податкової реєстрації.

На підставі п. 258.1.1 ст. 258 ПК України, на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Підсумовуючи викладене, позивач зобов`язаний у визначені Податковим Кодексом України строки подавати податкові декларації з рентної плати за спеціальне використання води за місцем податкової реєстрації.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами позивачем до податкового органу не були подані податкові декларації збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за три квартали 2014 року, 2014 рік, І квартал 2015 року, І півріччя 2015 року, три квартали 2015 року та податкові декларації з рентної плати за спеціальне використання води за ІV квартал 2015 року - ІІ квартал 2018 року,в зв`язку з чим, відповідачем винесено спірне податкове повідомлення-рішення, якими до позивача застосовано штрафні санкції.

Суд зазначає, що нарахування податковим органом штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених Податковим кодексом України.

Так, строки давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) врегульовано статтею 114 ПК України, відповідно до якої граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (…), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу (…). Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Проте, як свідчать матеріали справи, контролюючим органом застосовано штраф до позивача за порушення строків за неподання податкових декларацій збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за три квартали 2014 року (граничний строк подання 10.11.2014 року), за 2014 рік (граничний строк подання 09.02.2015 року), за І квартал 2015 року (граничний строк подання 12.05.2015 року), за І півріччя 2015 року (граничний строк подання 10.08.2015 року), за три квартали 2015 року (граничний строк подання 09.11.2015 року), за IV квартал 2015 року (граничний строк подання 09.02.2016 року).

Камеральна перевірка щодо неподання вищезазначених податкових декларацій у вказані періоди проведена відповідачем 19.02.2019 року, а спірне податкове повідомлення-рішення прийнято 20.03.2019 року, тобто поза межами строку 1095 дні, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Оскільки пункт 102.1 статті 102 Податкового кодексу України пов`язує втрату права контролюючого органу для нарахування податкових зобов`язань із закінченням 1095-денного терміну, що настає за останнім днем граничного строку зокрема подання податкової декларації, суд приходить висновку про протиправність нарахувань штрафних санкцій по спірному податковому повідомленню - рішенню, відповідно до розрахунку якого, визначено суму штрафу за несвоєчасне подання податкової звітності, а саме, з моменту граничного строку подання декларацій та до моменту винесення податкового рішення минуло більше як 1095 днів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 10 травня 2018 року по справі № К/9901/34710/18 № 820/3544/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Таким чином, податковим органом протиправно застосовано штрафні санкції до позивача за неподання декларацій збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за три квартали 2014 року, за 2014 рік, за І квартал 2015 року, за І півріччя 2015 року, за три квартали 2015 року, декларації з рентної плати за спеціальне використання води за IV квартал 2015 року.

Тому податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2019 року про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 6120 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо неподання податкових декларацій з рентної плати за спеціальне використання води за І квартал 2016 року- ІV квартал 2016 року, І квартал 2017 року- ІV квартал 2017 року, І та ІІ квартал 2018 року суд зазначає наступне.

Неподання зазначених податкових декларацій позивач обґрунтовує наявністю сертифікатів, які підтверджують настання обставин непереборної сили для підприємства та відповідно до ст.10 Закону №1669 є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань.

Крім того позивач зазначає, що в зв`язку з проведенням антитерористичної операції для платника склалася несприятлива ситуація, що позбавила можливості у визначені законодавством строки подати декларації з рентної плати за спеціальне використання води, оскільки об`єкти підприємства, зокрема, канал Сіверський Донець-Донбас, було пошкоджено під час військових дій, частина відокремлених підрозділів перебувала у повному або частковому простої, не в повному обсязі виконувала свої функції. Багато міст, сіл та селищ Донецької області, починаючи з червня 2014 року залишилося без централізованого водопостачання, що стало причиною значного зменшення обсягів надходження коштів на рахунки підприємств від споживачів.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначав тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім п. 4 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень статті 10 Закону № 1669-VII, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

За положеннями статті першої цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено обов`язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 жовтня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014 у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1669, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

05 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1079-р, яким було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Пунктом 3 наведеного розпорядження визнані такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 та від 05 листопада 2014 року № 1079-р.

Так, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р м. Маріуполь та м. Добропілля Донецької обл. включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Матеріалами справи підтверджено, що Добропільське виробниче управління водопроводно - каналізаційного господарства комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу зареєстровано за адресою: Донецька область, місто Добропілля, вул. Луганського, б.2.

Позивачем надано Сертифікати (виснововки) Торгово-промислової палати, якими позивачу засвідчено настання обставин непереборної сили, а саме:

- № 1735 від 25 листопада 2014 року, яким відповідно до п.п. 100.4, 100.5 статті 100 Податкового кодексу України КП «Компанія «Вода Донбасу» засвідчено настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів (а.с. 15);

- №1736 від 25 листопада 2014 року, яким відповідно до п. 102.6-102.7 ст. 102 ПК України КП «Компанія «Вода Донбасу» засвідчено настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України для продовження граничного строку подання податкових декларацій (а.с. 16);

- № 1215 від 29 жовтня 2014 року, яким відповідно до п.п. 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України Добропільському виробничому управлінню водопровідно - каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» засвідчено настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів (а.с. 17);

-№ 5094 від 17 вересня 2015 року, яким відповідно до п. 102.6-102.7 ст.102 ПК України Добропільському виробничому управлінню водопровідно - каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» засвідчено форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо обов`язку платника податків подавати податкову звітність зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод житлово - комунальних підприємств до 10.08.2015 року, дата настання форс - мажорних обставин встановлено з 10.06.2014 року (а.с.18).

У ході розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність прийнятого податкового повідомлення - рішення з огляду на те, що позивач є звільненим з 10.06.2014 року від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов`язань щодо сплати штрафних санкцій за несвоєчасне подання декларацій з рентної плати за спеціальне використання води внаслідок форс-мажорних обставин, що підтверджується вищезазначеними Сертифікатами (висновками) Торгово-промислової палати.

Проте суд вважає такий висновок помилковим з огляду на наступне.

Статтею 14 -1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (в редакції від 02.09.2014) визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14 вказаного вище Закону визначено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який набрав чинності з 18.12.2014 та чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 6.1. вказаного Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (стаття 6.2.)

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України/регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставин у такому випадку проводиться на загальних засадах відповідно до цього Регламенту.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для наступних висновків:

- на час виникнення спірних правовідносин, а саме з 10 травня 2016 року (гранічний строк подання декларації за І квартал 2016 року) по 09.08.2018 року (гранічний строк подання декларації за ІІ квартал 2018 року) діяв Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом, що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який і має застосовуватись до спірних правовідносин;

- Порядком передбачено, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин;

- Сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 01.10.2019 року у справі №805/385/17-а, який суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Таким чином наданий позивачем Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати №1735 від 25 листопада 2014 року не є належним доказом, який посвідчує обставини непереборної сили відносно несвоєчасного подання декларацій з рентної плати за спеціальне використання води за період І квартал 2016 року- ІІ квартал 2018 року, оскільки він виданий, більше ані ж за рік до спірних правовідносин, і фактично засвідчує обставини непереборної сили у період з 10.06.2014 до моменту його видачі 25.11.2014 року.

Крім того, як вбачається з вказаного Сертифікату він стосується пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України, про засвідчення неможливості своєчасного подання декларацій з рентної плати за спеціальне використання води у ньому не йдеться.

Не є належними доказами, які посвідчують обставини непереборної сили відносно несвоєчасного подання декларацій з рентної плати за спеціальне використання води за період І квартал 2016 року- ІІ квартал 2018 року і інші, надані позивачем Сертифікати, зокрема:

- №1736 від 25 листопада 2014 року, оскільки він виданий, більше ані ж за рік до спірних правовідносин, і фактично засвідчує обставини непереборної сили у період з 10.06.2014 до моменту його видачі 25.11.2014 року.

Крім того, він стосується настання обставин непереборної сили при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України для продовження граничного строку подання податкових декларацій, про засвідчення неможливості своєчасного подання декларацій з рентної плати за спеціальне використання води у ньому не йдеться;

- № 1215 від 29 жовтня 2014 року, оскільки він виданий, більше ані ж за рік до спірних правовідносин, і фактично засвідчує обставини непереборної сили у період з 10.06.2014 до моменту його видачі 29.10.2014 року. Він стосується настання обставин непереборної сили при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів. Про засвідчення неможливості своєчасного подання декларацій з рентної плати за спеціальне використання води у ньому також не йдеться;

-№ 5094 від 17 вересня 2015 року, оскільки він засвідчує обставини непереборної сили у період з 10.06.2014 до 10.08.2015 року, що зазначено в самому Сертифікаті.

Зазначення у вище перелічених Сертифікатах того, що на момент їх видачі обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо не є доказом того, що такі Сертифікати засвідчують відповідні обставини безстроково, тобто на майбутнє, навпаки, враховуючи, що у грудні 2014 року, Порядок засвідчення форс-мажорних обставин був затверджений в новій редакції, який має застосовуватись до спірних правовідносин та в якому фактично було уточнено, що якщо на момент видачі Сертифікату обставини непереборної сили тривають та період дії яких встановити неможливо, то, заявник має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату.

Таким чином позивач у спірних правовідносинах мав би звернутись до ТПП України після виникнення відповідних обставин щодо неможливості своєчасного подання декларацій з рентної плати за спеціальне використання води у періоді І квартал 2016 року ІІ квартал 2018 року, оскільки засвідченню підлягають обставини непереборної сили по кожному окремому податковому обов`язку та відносно обов`язку виконання якого вже настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом, проте на момент видачі позивачу сертифікатів від 25.11.2014 року, від 29.10.2014 року, від 17.09.2015 року обов`язку у позивача подати декларації з рентної плати за спеціальне використання води у періоді І квартал 2016 року ІІ квартал 2018 року ще не виникало.

Однак, позивач не звертався до ТПП для отримання Сертифікатів для засвідчення обставини непереборної сили щодо неможливості своєчасного подання декларацій з рентної плати за спеціальне використання води у періоді І квартал 2016 року ІІ квартал 2018 року.

Також позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконати свій обов`язок щодо своєчасного подання декларацій з рентної плати за спеціальне використання води у періоді І квартал 2016 року ІІ квартал 2018 року. Позивач не довів, що пошкодження каналу, перебування відокремлених підрозділів у простої, зменшення обсягів надходження коштів на рахунки підприємств від споживачів за централізоване водопостачання, - створило неможливість своєчасно подати зазначені декларації.

Позивачем не надано жодного доказу вчинення дій з метою своєчасного подання декларацій з рентної плати за спеціальне використання води у періоді І квартал 2016 року ІІ квартал 2018 року, а саме чи намагався позивач виконати обов`язок передбачений законодавством щодо подання декларацій з рентної плати за спеціальне використання води у періоді І квартал 2016 року ІІ квартал 2018 року, чи надавалась відмова в реєстрації таких декларацій з боку відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не довів дію обставин непереборної сили (форс-мажор), які завадили позивачу своєчасно подати декларації з рентної плати за спеціальне використання води у періоді І квартал 2016 року ІІ квартал 2018 року.

Також позивач не звертався до контролюючого органу з заявою про продовження граничного строку для подання податкових декларацій відповідно до приписів п.102.6 ст.102 ПК України та Порядку застосування норм пунктів 102.6-102.7 статті 102 глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.10.2017 року № 861.

Відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України неподання (…) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Як свідчать матеріали справи контролюючим органом до позивача було застосовано штраф за несвоєчасне подання декларацій податковими повідомленнями-рішеннями від 28.11.2018 року.

Таким чином, відповідачем правомірно накладено на позивача штраф в розмірі 1020 грн (оскільки до позивача вже було застосовано протягом року штраф за таке порушення) за неподання декларації з рентної плати за спеціальне використання води у періоді І квартал 2016 року ІІ квартал 2018 року на загальну суму 10200 грн, тому в зазначеній частині податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2019 року є правомірним та не може бути скасовано.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 139 КАС України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по справі в сумі 607,88 грн. (а.с. 36)

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у справі №200/7284/19-а задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у справі №200/7284/19-а скасувати.

Позов комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Добропільського виробничого управління комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 20.03.2019 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 20.03.2019 року в частині застосування штрафних санкцій за неподання податкових декларацій з рентної плати за спеціальне використання води в розмірі 6120 грн.

В задоволенні решти позовних вимог комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Добропільського виробничого управління комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 20.03.2019 року відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, Донецька область, 85726) на користь комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Добропільського виробничого управління комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" (, вул. Луганського, 2, м. Добропілля, Донецька область, 85000) судові витрати по справі в розмірі 607 (шістсот сім) гривень 88 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 03 грудня 2019 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко