Справа № 420/3281/19
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3281/19
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року, (суддя Харченко Ю.В., повний текст рішення складений 04 жовтня 2019 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, у якому просила суд визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови та зупинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018 р. по квітень 2019 р., та її сину ОСОБА_2 за період з грудня 2018 р. по квітень 2019 р.; зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018 р. по квітень 2019 р. у розмірі 5525 грн., та її сину ОСОБА_2 за період з грудня 2018 р. по квітень 2019 р. у розмірі 5000 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 був задоволений. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси щодо відмови та зупинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018 р. по квітень 2019 р., та її сину ОСОБА_2 за період з грудня 2018 р. по квітень 2019 р. Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018 р. по квітень 2019 р. у розмірі 5525грн., та її сину ОСОБА_2 за період з грудня 2018 р. по квітень 2019 р. у розмірі 5000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ..

Апелянт/відповідач зазначає, що у листі - роз`ясненні Міністерства соціальної політики України від 2.01.2015 року №684/0/14-15/5 зазначено, що питання надання сім`ям військовослужбовців грошової допомоги слід розглядати у разі, якщо військовослужбовець не забезпечується житлом та не отримує виплат на зазначені цілі. Тобто особа не може отримувати з Державного бюджету України види державної допомоги на одні і ті цілі, передбачені різними законодавчими актами. Позивач являється дружиною капітана третього рангу ОСОБА_3 та відповідно до листа військової частини НОМЕР_1 №54/144/203 від 22.02.2019 року чоловік позивачки відповідно до поданих документів отримує грошову компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень на себе та двох членів сім`ї. Тому апелянт вважає, що ОСОБА_1 було законно відмовлено в призначені щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Також, на думку апелянта, управління не порушувало права позивача і підстави для задоволення позову не має.

Позивачка надіслала до апеляційного суду відзив, у якому зазначила про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 29.11.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою щодо виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за наслідками розгляду якої Управлінням на адресу ОСОБА_1 надіслано Лист №Д-175/14-02 від 26.12.2018р., яким адресата повідомлено, що особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані у триденний строк інформувати уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних. ОСОБА_1 та її син - ОСОБА_2 перебувають на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з 14.11.2017 р., у зв`язку з чим ОСОБА_1 нараховується грошова допомога, передбачена Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505. При первинному зверненні 15.11.2017 р. грошова допомога була призначена на сім`ю, яка складається з двох осіб: працездатної непрацюючої особи та дитини, виходячи з місячного розміру: 1326 грн. у період з 15.11.2017 р. по 14.01.2018 р., 1105 грн. у період з 15.01.2018 р. по 19.01.2018 р., 1221 грн. у період з 20.01.2018 р. по 14.03.2018 р., 1000 грн. у період з 15.03.2018 р. по 14.05.2018 р. У подальшому, 04.06.2018 р. ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про призначення грошової допомоги на наступний термін та повідомила, що працює з 01.02.2018 р. Оскільки зазначену інформацію, в порушення норм чинного законодавства, ОСОБА_1 не надано у триденний строк, то вона не врахована при призначенні грошової допомоги. На підставі звернення від 04.06.2018р. грошова допомога призначена на наступні шість місяців лише для сина ОСОБА_2 ..

Також, судом першої інстанції вірно встановлено, що 11.03.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою щодо порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за результатами розгляду якої Управлінням на ім`я ОСОБА_1 надіслано Лист від 22.03.2019р. №Д-27/16.02, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні грошової допомоги з огляду на те, що ОСОБА_1 є дружиною капітана третього рангу ОСОБА_3 , котрий отримує компенсацію за піднайом житлового приміщення.

Не погодившись з означеною відмовою Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, викладеною в Листі від 22.03.2019 р. №Д-27/16.02, позивачка звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що рішення Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 22.03.2019р. №Д-27/16.02 є протиправними, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Гарантії дотримання прав, свобод та охоронюваних законом інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р. №1706-VII (зі змінами та доповненнями), відповідно до положень статті 1 якого внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону (ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Відповідно до п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2014 р. довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

Зокрема, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями Довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.11.2017 р. №, № (а.с. 13, 14).

При цьому, жодних доказів на підтвердження того, що означенні Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.11.2017 р. №, № наразі не чинні, суб`єктом владних повноважень, на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, до матеріалів справи не додано.

Також, з 01.02.2018 р. ОСОБА_1 працює в ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР СНД» на посаді лаборант хімічного аналізу (виробнича лабораторія), що підтверджується наявною у матеріалах справи Довідкою ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР СНД» від 17.04.2019 р. №648 (а.с. 20).

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014р. №505 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до пункту 2 якого грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з пунктом 3 цього ж Порядку грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, дітей, студентів денної форми навчання закладів вищої освіти та учнів закладів професійно-технічної освіти, які досягли 18-річного віку (до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується, як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень. Для сім`ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Відповідно до пункту 7 Порядку, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Таким чином, керуючись вищезазначеними нормативними актами, суд першої інстанції правильно виходив з того, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається лише на наступний строк, тобто чергові шість місяців.

При цьому, приписи Порядку не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла особу працездатного віку, яка працевлаштувалась, та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи, права на отримання грошової допомоги.

Означена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у Постанові від 27 березня 2018 року по справі №333/3750/17 (2-а-333/199/17).

Підстави зменшення виплати грошової допомоги та її припинення передбачені пунктами 7 та 12 Порядку.

Так, як вже зазначалося вище, відповідно до п. 7 Порядку, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.

Згідно з п. 12 Порядку виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги; у разі смерті внутрішньо переміщеної особи.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 є дружиною капітана третього рангу ОСОБА_3 , котрий отримує компенсацію за піднайом житлового приміщення та не може отримувати з Державного бюджету України види державної допомоги на одні і ті цілі, передбачені різними законодавчими актами, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки, з урахуванням аналізу вищенаведених законодавчих приписів, зазначену в Листі Управління від 22.03.2019 р. №Д-27/16.02 підставу для припинення чи відмови у призначенні ОСОБА_1 адресної допомоги для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, пунктами 7, 12 Порядку не передбачено.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 27 лютого 2019 року по справі №265/4542/16-а.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 ..

Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно з`ясував усі обставини справи, оскаржуване рішення прийняте судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов

Повний текст постанови складено та підписано суддями 4 листопада 2019 року.