Справа № 160/8665/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Справа № 160/8665/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДЕЛЕКТРОПРОМ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
06.09.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДЕЛЕКТРОПРОМ» з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 29 травня 2019 року позивач намагався зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні: № 1 від 02.05.2019 року, № 9 від 03.05.2019 року, № 10 від 03.05.2019 року, № 11 від 06.05.2019 року, № 15 від 07.05.2019 року, № 16 від 07.05.2019 року, № 20 від 07.05.2019 року, №21 від 07.05.2019 року, № 23 від 07.05.2019 року, № 24 від 08.05.2019 року, № 25 від 08.05.2019 року, № 26 від 08.05.2019 року, № 27 від 08.05.2019 року, № 28 від 08.05.2019 року, №29 від 08.05.2019 року, № 30 від 10.05.2019 року, № 31 від 10.05.2019 року, № 32 від 10.05.2019 року, № 33 від 10.05.2019 року, № 34 від 10.05.2019 року, № 35 від 11.05.2019 року, № 36 від 11.05.2019року, № 37 від 11.05.2019 року, № 38 від 13.05.2019 року, № 40 від 13.05.2019 року, № 41 від 13.05.2019 року, № 42 від 13.05.2019 року, № 43 від 13.05.2019 року, № 44 від 14.05.2019 року, № 45 від 14.05.2019 року, № 47 від 14.05.2019 року, № 48 від 14.05.2019 року, № 50 від 14.05.2019 року, № 51 від 14.05.2019 року, № 52 від 14.05.2019 року, № 56 від 15.05.2019 року, № 59 від 15.05.2019 року, № 63 від 15.05.2019 року, № 66 від 15.05.2019 року на загальну суму ПДВ 1 742 963,74 грн.
Позивачем були отримані від Державної фіскальної служби України квитанції № 1, відповідно до яких документ не може бути прийнятий сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування з урахуванням суми ПДВ, на яку накладено арешт за рішенням суду (999999999.00).
29 травня 2019 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою від 22.05.2019 року по справі №755/3881/19.
Позивач наголошує, що ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30.05.2019 року по справі № 755/3881/19 набрала законної сили з 30.05.2019 року, оскільки була оголошена в судовому засіданні.
У період з 30.05.2019 року по 01.06.2019 року позивач намагався зареєструвати податкові накладні, що були складені у період з 01.05.2019 року по 15.05.2019 року включно, однак отримував квитанцію № 1, відповідно до якої документ не може бути прийнятий сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування з урахуванням суми ПДВ, на яку накладено арешт за рішенням суду (999999999.00).
При цьому, як зазначає позивач, фактична реєстрація податкових накладних відбулася з порушенням граничних строків.
На думку позивача, порушення строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відбулося з причин, що не залежали від позивача, а протиправна бездіяльність відповідача, яка виразилась у несвоєчасному скасуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2019 року в частині активів сум ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ позивача, шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ), на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що як наслідок порушило право позивача на реєстрацію податкових накладних у встановлений законодавством термін.
Окрім того, позивач зазначає, що причина неприйняття податкових накладних, яка була зазначена у електронних квитанціях № 1, надісланих позивачеві не передбачена жодним чинним нормативно-правовим актом, що регулюють відносини у сфері оподаткування.
Також, позивач зауважує, що станом на 29.05.2019 року ліміт ПДВ позивача складав 1 027 359,21 грн., що підтверджується Витягом щодо сум податку, на яку платник ПДВ має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2924972 від 29.05.2019 року. Станом на 30.05.2019 року ліміт ПДВ позивача складав 1 978 632, 64 грн. (витяг № 3025023 від 30.05.2019 року). Станом на 31.05.2019 року ліміт ПДВ позивача складав 3 004 320,01 грн. (витяг № 3125181 від 31.05.2019 року). Таким чином, на думку позивача, позивач мав право на реєстрацію податкових накладних, а відповідач незаконно не здійснював таку реєстрацію.
За вказаних обставин, позивач вважає, що наведені факти свідчать про відсутність вини позивача в порушенні законодавчо встановлених термінів реєстрації вказаних податкових накладних та виконання ним всіх можливих дій для своєчасної реєстрації таких податкових накладних.
Ухвалою суду від 11.09.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 11.10.2019 року, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Відповідач, заперечуючи проти позову, 19.11.2019 року надав свій відзив на позов, який долучений до матеріалів справи. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що повноваження ДФС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному державному органу та особам, уповноваженим на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення, а, отже, позовні вимоги ТОВ «ТРЕЙДЕЛЕКТРОПРОМ» про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкові накладні є необґрунтованими, оскільки, без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДФС України зареєструвати податкові накладні є передчасним. Зазначає, що зобов`язання зареєструвати податкові накладні є похідною вимогою до ДФС України.
Також, відповідач зазначає, що на адресу ДФС України надійшла ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2019 року, щодо накладення арешту майна в частині активів сум ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ.
При цьому, позивач вказує, що не оскаржує правомірність зупинення відповідачем реєстрації податкових накладних, а оскаржує строки поновлення реєстрації зазначених податкових накладних, а не правові підстави їх зупинення.
Позивач зазначає, що відповідач мав здійснити реєстрацію податкових накладних не пізніше 31 травня 2019 року.
Також, позивач зауважує, оскільки до доказів надсилання позовної заяви з додатками, і до доказів надсилання відзиву на позовну заяву Кодексом адміністративного судочинства України пред`являються тотожні вимоги, відповідачем не надано в матеріали справи докази надсилання відзиву позивачеві, а електронна адреса, з якої надіслано відзив на позовну заяву позивачеві, не є офіційною електронною адресою відповідача, відтак, відзив не може вважатися поданим до суду,
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали, справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що з 29 травня 2019 року позивач намагався зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні: № 1 від 02.05.2019 року, № 9 від 03.05.2019 року, № 10 від 03.05.2019 року, № 11 від 06.05.2019 року, № 15 від 07.05.2019 року, № 16 від 07.05.2019 року, № 20 від 07.05.2019 року, №21 від 07.05.2019 року, № 23 від 07.05.2019 року, № 24 від 08.05.2019 року, № 25 від 08.05.2019 року, № 26 від 08.05.2019 року, № 27 від 08.05.2019 року, № 28 від 08.05.2019 року, №29 від 08.05.2019 року, № 30 від 10.05.2019 року, № 31 від 10.05.2019 року, № 32 від 10.05.2019 року, № 33 від 10.05.2019 року, № 34 від 10.05.2019 року, № 35 від 11.05.2019 року, № 36 від 11.05.2019року, № 37 від 11.05.2019 року, № 38 від 13.05.2019 року, № 40 від 13.05.2019 року, № 41 від 13.05.2019 року, № 42 від 13.05.2019 року, № 43 від 13.05.2019 року, № 44 від 14.05.2019 року, № 45 від 14.05.2019 року, № 47 від 14.05.2019 року, № 48 від 14.05.2019 року, № 50 від 14.05.2019 року, № 51 від 14.05.2019 року, № 52 від 14.05.2019 року, № 56 від 15.05.2019 року, № 59 від 15.05.2019 року, № 63 від 15.05.2019 року, № 66 від 15.05.2019 року на загальну суму ПДВ 1 742 963,74 грн.
Позивачем були отримані від Державної фіскальної служби України квитанції № 1, відповідно до яких документ не може бути прийнятий сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування з урахуванням суми ПДВ, на яку накладено арешт за рішенням суду (999999999.00).
Вказана ухвала набрала законної сили 30.05.2019 року.
Судом встановлено, що позивач намагався зареєструвати вищевказані податкові накладні, однак отримував квитанцію № 1 з підставою про відмову в прийнятті документа - сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування з урахуванням суми ПДВ, на яку накладено арешт за рішенням суду (999999999.00).
Так, судом встановлено, що фактична реєстрація податкових накладних відбулася з порушенням граничних строків.
Позивач вважає, що порушення строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відбулося з причин, що не залежали від позивача, а протиправна бездіяльність відповідача, яка виразилась у несвоєчасному скасуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2019 року в частині активів сум ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ позивача, шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ), на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що як наслідок порушило право позивача на реєстрацію податкових накладних у встановлений законодавством термін.
За вказаних обставин ТОВ «ТРЕЙДЕЛЕКТРОПРОМ» звернувся з позовною заявою до адміністративного суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі- Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:
- відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);
- чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;
- наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;
- наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);
- наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;
- факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
- наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;
- дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Відповідно до ч. 5 ст. 532 Кримінального процесуального кодексу України ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення. Так, вказана ухвала набрала законної сили 30.05.2019 року.
Матеріалами справи підтверджено, що після прийняття вказаної ухвали по справі №755/3881/19 та скасування арешту ліміту ПДВ, позивачем було вжито всіх можливих заходів щодо своєчасної реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте, їх фактична реєстрація відбулась вже після спливу граничного терміну на реєстрацію.
Так, у зв`язку з арештом майна в частині активів - сум ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ податковий орган не приймав вчасно подані позивачем податкові накладні, тоді як відповідач зволікав зі зняттям такого арешту.
Позивач отримав змогу зареєструвати зазначені податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних після спливу граничного терміну на реєстрацію, що до цього неодноразово намагався зробити у встановлений законодавством термін, але був позбавлений такої можливості з причин, що від нього не залежали.
В той час як, пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
До того ж, п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема, для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Отже, позивачем фактично було порушено терміни реєстрації податкових накладних, передбачені п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, однак, з незалежних від нього причин. ДФС України відмовляла в реєстрації податкових накладних у зв`язку з накладеним арештом на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ, що підтверджується відповідними квитанціями № 1.
Зазначений арешт існував у період часу з 22.05.2019 року по 30.05.2019 року, що підтверджується ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва по справі №755/3881/19 від 30.05.2019 року.
Вищезазначені податкові накладні оформлені позивачем відповідно до вимог п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: складені платником податку на додану вартість та містять усі обов`язкові реквізити, що в свою чергу не заперечується відповідачем.
Пункт 201.10 статті 201 ПК України чітко визначає підстави для неприйняття податкових накладних або зупинення їх реєстрації. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Причина неприйняття податкових накладних, яка була зазначена у електронних квитанціях № 1, надісланих позивачу, а саме: виявлені помилки/зауваження: документ не може бути прийнятий-сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування з урахуванням суми ПДВ, на яку накладено арешт за рішенням суду, однак, зазначена помилка не передбачена жодним чинним нормативним актом, що регулюють відносини у сфері оподаткування.
Суд наголошує на тому факті, що незаконність арешту ліміту ПДВ позивача було підтверджено ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва по справі №755/3881/19 від 30.05.2019 року, а сам, арешт - скасовано.
Проте, саме у зв`язку з незаконно накладеним арештом на ліміт ПДВ ТОВ «ТРЕЙДЕЛЕКТРОПРОМ», позивач з незалежних від нього причин не зміг своєчасно зареєструвати податкові накладні у строки, зазначені в п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
В той час як, відповідач, ігноруючи судову ухвалу про скасування арешту ліміту ПДВ, яка набрала чинності 30.05.2019 року, відмовляв в реєстрації податкових накладних ТОВ «ТРЕЙДЕЛЕКТРОПРОМ», які були надіслані до Єдиного реєстру до граничного терміну встановленого законодавством. Фактично ж контролюючий орган почав реєструвати податкові накладні позивача після спливу граничного терміну на реєстрацію.
Зазначені факти свідчать про відсутність вини позивача в порушенні законодавчо встановлених термінів реєстрації зазначених податкових накладних та виконання ним всіх можливих дій для своєчасної реєстрації таких податкових накладних.
Пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачає вичерпний перелік підстав для неприйняття податкових накладних або зупинення їх реєстрації. Зазначена норма, так само, будь які інші чинні нормативно-правові акти, не містить такої підстави неприйняття податкових накладних, як перевищення суми ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування з урахуванням суми ПДВ, на яку накладено арешт за рішенням суду.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Враховуючи наведене вище, суд зробив висновок, що в межах спірних правовідносин неможливість виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації позивачем податкових накладних відбулось не з вини останнього, що виключає протиправність діянь платника податку.
За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
З огляду на презумпцію правомірності рішень платника податку, яка закріплена в статті 4.1 ПК України у випадку, коли є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, пріоритет правомірності рішення залишається за платником податків.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, суд вважає належним способом захисту порушених прав та/або інтересів позивача як платника податків зобов`язання контролюючого органу зареєструвати податкові накладні датою, за якої їх подання є своєчасним 31.05.2019 року, з метою недопущення незаконного притягнення позивача до фінансової відповідальності на підставі п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок про задоволення позовної заяви в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 3842,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1529 від 02.09.2019 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 3842,00 грн. підлягає стягненню з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДЕЛЕКТРОПРОМ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 02.12.2019 року.

Суддя І.О. Лозицька

Суддя