Справа № 120/2281/19-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 120/2281/19-а
Головуючий у І інстанції: Свентух В.М.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
27 листопада 2019 року
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Граб Л.С.
суддів: Сторчака В. Ю. Іваненко Т.В.
за участю: секретаря судового засідання: Шпикуляка Ю.В.,
представника позивача: Балтака Д.О.
представника відповідача: Лобачова Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 -представника позивача-Недовіси Степани Сергійовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Могилів-Подільського прикордонного загону імені Героя України старший лейтенант В`ячеслав Семенов (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Могилів-Подільського прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта В`ячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії та прийнято нову постанову, якою позов задоволено:
-визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, згідно частини 2 ст.15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";
-зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу при звільненні із військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, згідно частини 2 ст.15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
До закінчення судових дебатів у справі, представник апелянта подав заяву в порядку ч.3 ст.143 КАС України про вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву та просить її задовольнити. В свою чергу, представник відповідача заперечив стосовно задоволення заяви і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
За правилами ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
При цьому, положеннями ч. 6 та ч. 7 ст. 132 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частинами першою та другою статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
При цьому, даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.
Зокрема, згідно з пунктом 1 частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат-розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
За правилами ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. (ч.3 ст.143 КАС України).
Аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що витрати на правничу допомогу адвоката в порядку ст.143 КАС України, можуть бути відшкодовані після постановлення судового рішення лише за наявності умови, що особа, яка понесла судові витрати до закінчення судових дебатів подасть суду заяву.
За визначенням, що містится у статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, вказані положення процесуального закону дають підстави для висновку, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, не тільки, що рішення ухвалене на користь сторони, яка користувалася послугами адвоката, а також що за цих обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18 зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У пункті 269 Рішення зазначено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Балтаком Д.О. на підставі договору про надання правової допомоги від 12 вересня 2019 року б/н.
За змістом п.1.1 вказаного договору, його предметом є надання ОСОБА_1 ("Адвокат") правової допомоги на умовах, передбачених цим договором, а саме: здійснювати представництво інтересів ОСОБА_2 у Сьомому апеляційному адміністративному суді при розгляді апеляційної скарги на рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/2281/19-а , за що останній зобов`язується сплатити гонорар у розмірі, визначеному в акті прийому-передачі наданих послуг.
Пунтом 4.1 договору визначено, що за надання правової допомоги в рамках цього договору клієнт сплачує адвокату гонорар, який є єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту.
Розмір гонорару зазначається у в акті прийому-передачі наданих послуг (пункт 4.2 договору).
Клієнт здійснює оплату адвокату гонорару у готівковому порядку на протязі трьох календарних днів з моменту підписання сторонами актів прийому-передачі наданих послуг (пункт 4.3 договору).
18 листопада 2019 року сторонами договору підписано акт прийому-передачі наданих послуг, яким підтверджено, що в рамках виконання умов договору про надання правової допомоги від 12 вересня 2019 року адвокатом надано клієнту наступні юридичні послуги: надання консультацій щодо правових наслідків для законних прав та інтересів замовника змісту рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.09.2019 у справі №120/2281/19-а; складання відповідних процесуальних документів (апеляційну скаргу на рішення місцевого адміністративного суду, додаткових пояснень, клопотань, заяв, заперечень на клопотання сторони тощо); особиста участь адвоката в якості представника клієнта з метою представництва інтересів останнього у Сьомому апеляційному адміністративному суді в рамках адміністративної справи №120/2281/19-а.
Також цей акт підтверджує те, що за домовленістю сторін вартість наданої професійної допомоги становить 5 000 гривень.
18 листопада 2019 року позивачем сплачено 5 000 гривень в якості гонорару відповідно до договору від 12 вересня 2019 року, що підтверджується квитанцією до договору про надання правової допомоги.
Про оприбуткування готівкових коштів в сумі 5 000 гривень свідчить також витяг із книги обліку доходів і витрат, що ведеться адвокатом Балтаком Д.О.
Водночас, представником позивача до заяви долучено розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, складений 18 листопада 2019 року, який містить детальний опис наданих адвокатом послуг, кількість витраченого ним часу та розрахунок вартості таких послуг.
Надані послуги складаються із: консультації щодо змісту рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/2281/19-а від 12.09.2018 - 1 година (500 грн.), підготовка апеляційної скарги-2 години (1000 грн.), вивчення та правовий аналіз змісту відзиву на апеляційну скаргу-1 година (500 грн.), підготовка додаткових письмових пояснень щодо змісту відзиву на апеляційну скаргу-2 години (1000 грн.), прийняття участі в судовому засіданні (2 000 грн.).
Разом з тим, при досліджені змісту апеляційної скарги та додаткових пояснень до відзиву на апеляційну скаргу, колегією суддів з`ясовано, що наведені у них доводи, дублюються з доводами, наведеними в позовній заяві, в якій, в свою чергу відображено, правову позицію Верховного Суду у справі № 806/2104/17 (постанова від 11.04.2018).
За таких обставин, колегія суддів вважає, що складання вищезазначених документів, вказаних у розрахунку суми гонорару значних затрат часу, не потребувало.
Стосовно визначення суми гонорару за прийняття участі у судовому засіданні, колегія суддів вказує на таке.
Як вбачається з протоколу судового засіданні від 13.11.2019 у справі № 120/2281/19-а, судове засідання в Сьомому апеляційному адміністративному суді тривало з 13:18:46 по 14:12:25. При цьому, пояснення представника позивача тривали лише з 13:23:27 по 13:27:12, а з 13:33:42 до 14:10:15 судді перебували в нарадчій кімнаті. Між тим, ОСОБА_1 не надано обгрунтувань визначення вартості послуг в сумі 2000 грн. за участь у судовому засіданні.
Слід зазначити, що представником відповідача визнано суму відшкодування вартості послуг адвоката на суму 1500 грн., однак належного обгрунтування співмірності витрат саме такому розміру понесених витрат, не наведено.
За вказаних обставин, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, колегія суддів вважає, що заява представника позивача підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 -представника Недовіси Степана Сергійовича про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Могилів-Подільського прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта В`ячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Могилів-Подільського прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта В`ячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Іваненко Т.В.