Справа № 433/400/19
Суддя: Суський О. І.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/400/19
Провадження № 2-а/433/10/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 рокуТроїцький районний суд Луганської області у складі: головуючого судді - Суського О.І., за участю секретаря судового засідання - Нехаєва В.В., розглянувши матеріли адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП Білокуракинського ВП лейтенанта поліції Беба Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И В:

Із адміністративним позовом до суду звернувся ОСОБА_1 , який вказав, що 02 березня 2019 року він дізнався, що 15 серпня 2018 року відносно нього відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 561420, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 гривень, який на даний час сплачено. Відповідно до вказаної постанови позивач був визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП України, так як він керував транспортним засобом, будучи позбавлений права керувати транспортними засобами Троїцьким районним судом Луганської області 06 лютого 2018 року, чим порушив п. 2.1 ПДР України. Вказує, що зазначеним транспортним засобом він не керував, за кермо не сідав, а лише штовхав його, так як даний транспортний засіб був у несправному стані. Вважає, що у відповідача відсутні докази зазначеного правопорушення, а саме постанова є незаконною, так як в ній не зазначено порядок її оскарження.

Позивач у судове засідання не з`явився, просив суд вимоги адміністративного позову задовольнити, справу розглянути без його участі.

Відповідач до суду не з`явився, безспірних та беззаперечних доказів винуватості позивачав інкримінованому йому діянні до суду не надав.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 77 ч.2 КАС України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, 15 серпня 2018 року відносно позивача відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 561420, згідно якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 гривень.

Відповідно до вказаної постанови позивач був визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП України, так як він 15 серпня 2018 року о 16 годині 40 хвилин керував транспортним засобом, будучи позбавлений права керувати транспортними засобами Троїцьким районним судом Луганської області 06 лютого 2018 року, чим порушив п. 2.1 ПДР України.

При цьому, постановою Троїцького районного суду Луганської області від 14 листопада 2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП за керування 15 серпня 2018 року о 16 годині 40 хвилин транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Тобто, позивачу, за події, які відбувалися одного й того ж самого дня у той же самий час 15 серпня 2018 року о 16 годині 40 хвилин, крім ч. 4 ст. 126 КУпАП, також інкримінували і ч. 3 ст. 130 КУпАП.

При цьому, постановою Луганського апеляційного суду від 27 березня 2019 року № 433/1461/18 було скасовано постанову Троїцького районного суду Луганської області від 14 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 , якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП за керування 15 серпня 2018 року о 16 годині 40 хвилин транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Апеляційною інстанцією було встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, зокрема у зв`язку з тим, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що 15 серпня 2018 року о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_1 взагалі не керував транспортними засобами. Вказана постанова апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає, а тому обставини, встановлені нею, не підлягають спростуванню чи додатковому доказуванню.

Таким чином, у даному випадку, виходячи з фактичних правовідносин, які мають місце між сторонами по справі, позивач спростував свою винуватість у інкримінованому йорму правопорушенні за ч. 4 ст. 126 КУпАП, при цьому обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності, тобто правомірності вчинення зазначеної постанови, покладається на відповідача.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що викладені відповідачем обставини у відповідній постанові, за яких позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, не підтверджені належними на те доказами та спростовуються матеріалами справи.

Отже, відповідачем не доведено правомірності вчинення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне скасувати відповідну постанову у справі про адміністративне правопорушення, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити.

На підставі вищевикладеного, ч. 4 ст. 229, 241, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора СРПП Білокуракинського ВП лейтенанта поліції Беба Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати дії службової особи інспектора СРПП Білокуракинського ВП лейтенанта поліції Беба Олександра Сергійовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , 15 серпня 2018 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, - протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньою руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР № 561420 від 15 серпня 2018 року, складену інспектором СРПП Білокуракинського ВП лейтенантом поліції Беба Олександром Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 15 серпня 2018 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Троїцький районний суд Луганської області.

Суддя О.І.Суський

26.11.19