Справа № 320/1732/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року № 320/1732/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківський домобудівельний комбінат» про стягнення заборгованості,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківський домобудівельний комбінат», в якому позивач просить суд стягнути заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі 15 979, 92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 28 березня 2019 року за Товариством з обмеженою відповідальністю «Білоцерківський ДБК» рахується непогашена новостворена заборгованість за відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до Списку № 2, за період з грудня 2017 року по березень 2019 року, на загальну суму 15 979,92 грн. Посилаючись на частину другу прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що призначені на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663, позивач просить суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Ухвалою суду від 15 травня 2019 року провадження у адміністративній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

14 червня 2019 року представник відповідача через службу діловодства суду подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Стверджував, що відповідачем не було надано суду належним чином засвідчених копій документів стосовно працівника ОСОБА_1 , які внесені в розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсії у період з грудня 2017 року по березень 2019 року, а саме: копію рішення або протоколу про перерахунок пенсії, копію довідки про підтвердження пільгового стажу, розпорядження про перерахунок пенсії, довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, підтвердження факту виплат пільгової пенсії, витяг з Інформаційного центру персоніфікованого обліку Центральної бази даних одержувачів пенсій. Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, надані позивачем, не є належними і достатніми доказами в підтвердження заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківський домобудівельний комбінат (, місцезнаходження: 09113, Київська область, м. Біла Церква, Шосе Сквирське, буд. 194) зареєстроване як юридична особа 6 травня 2008 року (номер запису в ЄДР 1 353 136 0000 003279).

Як платник страхових внесків відповідач перебуває на обліку в Білоцерківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області, а отже є страхувальником у розумінні положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача виникла заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, за період з грудня 2017 року по березень 2019 року на загальну суму 15 979,92 грн.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується карткою особового рахунку по відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2, а також розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів, «б-з» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Вказані розрахунки направлялись відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та отримані останнім, що підтверджується наданими копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Проте, відповідач вимог позивача не виконав, оплату заборгованості на вищезазначену суму не здійснив, що і стало підставою для звернення останнього з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України визначено у Прикінцевих положеннях Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пункт 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та застрахованих осіб, які працювали на роботах із шкідливими та тяжкими умовами праці за Списком №2 (відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ) здійснюється згідно окремого законодавчого акту через професійні та корпоративні фонди.

До введення пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються згідно норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» (стаття 13 Закону), а саме, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах та працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі по тексту Інструкція), затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1.

Відповідно до Інструкції, плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Пунктом 6.4 Інструкції визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У відповідності до пункту 6.5 Інструкції, розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно з пунктом 6.8 вказаної Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, підприємство зобов`язане відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Виходячи зі змісту вказаних норм законодавства, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Як підтверджують матеріали справи, відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надісланих позивачем, сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах працівнику відповідача становить за Списком №2 15 979,92 за період з грудня 2017 року по березень 2019 року.

Обставини призначення пільгових пенсій та обов`язок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку такої пенсії відповідачем не спростовані.

Таким чином, відповідач зобов`язаний був відшкодувати суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у спірному розмірі.

Однак, станом на день вирішення спору спірна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідачем не сплачена. Доказів на підтвердження зворотного Товариством з обмеженою відповідальністю «Білоцерківський ДБК» суду не надано.

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Враховуючи, що суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначених на пільгових умовах до Пенсійного фонду України відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення вказаної суми у судовому порядку.

Жодних доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах за Списком №2, неправомірності їх нарахування, а також доказів щодо погашення наявної у відповідача заборгованості у розмірі 15 979,92 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «Білоцерківський ДБК» не надано.

Доводи відповідача про те, що відсутні докази, які підтверджують факт призначення пільгової пенсії працівнику за Списком №2, судом не приймаються до уваги.

Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату і доставку пільгових пенсій, а не оскарження призначення пенсії на пільгових умовах особі, з приводу чого зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду від 06.11.2018 у справі №804/5817/17, оскільки відповідач не оскаржив у судовому порядку розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списками №1 і №2, останій фактично погодився з сумами, вказаними у них.

Відповідачем не надано до суду доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку дій, рішень позивача, про які відповідач зазначає у відзиві на позов.

Крім того, згідно вимог чинного законодавства пенсія особам призначається на підставі довідок, які встановлюють характер праці та право на призначення пільгових пенсій, виданих роботодавцем та на підставі Протоколів про призначення пенсій.

Також, слід зазначити, що розрахунки пільгових пенсій, на підставі яких позивач просить стягнути заборгованість, повністю відповідають формі та змісту Розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а», «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено обов`язок відповідача проводити відшкодування таких фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, а тому сума заборгованості підлягає до стягнення. Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини третьої статті 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Оскільки, відповідач не спростував доводи адміністративного позову, не надав доказів про сплату заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, тому, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд вважає правомірним стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком № 2 за період з грудня 2017 року по березень 2019 року у розмірі 15 979,92 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Судом не встановлено доказів понесення позивачем судових витрат пов`заних з залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківський домобудівельний комбінат» (, місцезнаходження: 09113, Київська область, м. Біла Церква, вул. Сквирське Шосе, 194) на користь Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (, місцезнаходження: 09113, Київська область, м. Біла Церква, вул. Я. Мудрого,2) заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі 15 979, 92 грн. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять гривен сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 02.12.2019

Суддя Я.В. Горобцова