Справа № 1.380.2019.004379
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004379
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.

з участю представника відповідача - Сільченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить зобов`язати внести зміни до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо позивача шляхом зарахування трудового та страхового стажу фізичної особи-підприємця з 01.01.2000 року по 30.06.2010 року включно.

Позивач свої вимоги аргументує тим, що за наявними на веб-порталі Пенсійного фонду України індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування його трудовий та страховий стаж позивача складає 8 років та 6 місяців, починаючи з 01.07.2010 року, а до цієї дати такий стаж не враховано. Проте, зазначає позивач, в період з 01.01.2000 року по 29.03.2019 року він був платником єдиного податку відповідно до чинних на той час указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 року за №727/98 (в редакції указу Президента України від 28.06.1999 року №746/99) та згодом Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, що підтверджується довідкою Залізничного управління ГУ ДФС у Львівській області від 08.05.2019 року за №24232/10/51.42.1-10 та уточненою довідкою від 20.05.2019 року №25793/10/51.42.1-10. Крім того, починаючи з 01.07.2010 року позивачем додатково сплачувались внески на загальнообов`язкове соціальне страхування відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що згідно з положень чинного законодавства для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов`язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період. Тобто, обчислення страхового стажу провадиться на підставі даних системи персоніфікованого обліку, що містить помісячні відомості про сплату (або несплату) страхових внесків. За інформацією відділу забезпечення наповнення бюджету внесків фінансово - економічного управління є інформація про сплату фізичною особою - підприємцем внесків за період з січня 2004 року по червень 2010 року. Однак, в реєстрі застрахованих осіб інформація за вказаний період відсутня оскільки звіти від фізичної особи - підприємця інформація про сплату страхових внесків ОСОБА_1 за період з 2000 - 2009 роки до системи персоніфікованого обліку не надходили. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що згідно із відповіді Залізничного управління Головного управління ДФС у Львівській області від 08.05.2018 року за №24232/10/51.42.1-10, надана інформація про сплату ОСОБА_1 єдиного податку по роках, а не помісячно чи щоквартально. Адже, навіть, якщо сплата єдиного податку у 2014 році склала - 1560,00 грн., то за цілий рік до органу ПФУ надійшло лише - 655,20 грн. (1560,00 х 42 %., (відщеплення в ПФУ), що складає 54,60 грн. в місяць (655,20 грн. :12 (місяців)). Відповідно, вказана місячна сума є недостатньою для того, щоб зарахувати цілий місяць страхового стажу позивачу. Так, у 2014 році з січня 2004 року по серпень 2004 року мінімальна сума страхових внесків повинна складати - 65,60 грн. (205 грн. (мінімальна зарплата): 32% (розмір страхових внесків), а позивачем здійснено сплату лише в сумі 54,60 грн. Водночас, з вересня 2004 року по грудень 2004 року, сума страхових внесків повинна була становити - 75,84 грн. (237 мін. зарпл.) х 32 % (розмір страхових). Також, недостатньою сума страхових внесків є і за інші роки. У зв`язку із вищенаведеним, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, просить в задоволенні адміністративного позову щодо зарахування позивачу до страхового стажу період з 01.01.2004 по 30.06.2019 - відмовити. Адже, за жодний повний рік, позивачем не здійснено сплату хоча б мінімальної суми страхових внесків. Що ж стосується зарахування до трудового стажу період з 01.01.2000 року по 31.12.2003 року, то при призначенні пенсії період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із системи персоніфікованого обліку. Оскільки, позивач, не звертався із призначенням пенсії, тому відповідно і підстав для зарахування вказаного стажу є безпідставним.

Представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 18.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду 12.11.2019 року, занесеною у протокол судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 26.11.2019 року, занесеною у протокол судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 листом від 15.05.2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із вимогою негайного вжиття всіх необхідних заходів щодо належного повного врахування його трудового та страхового стажу в системі Пенсійного фонду України, зокрема на веб-порталі електронних послуг, до якої на підтвердження факту реєстрації як фізичної особи - підприємця та сплати єдиного додатку ним додавалась довідка Залізничного управління ГУ ДФС у Львівській області від 08.05.2019 року №24232/10/51.42.1-10.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 30.05.2019 року за №2716/Д-20/07.05-06, повідомило позивача про те, що згідно з чинного законодавства відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих страхових внесків за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою страхувальника, та вносяться до Реєстру застрахованих осіб на підставі наказу керівника відповідного територіального органу у десятиденний строк після узгодження результатів перевірки.

Позивач листом від 10.06.2019 року звернувся до відповідача із вимогою провести відповідну перевірку, за наслідками якої забезпечити повне належне врахування його трудового та страхового стажу в системі Пенсійного фонду України.

Відповідач листом від 25.06.2019 року за №15907/10-23 повідомив позивача про відсутність законодавчих підстав для здійснення позапланової перевірки за письмовою заявою фізичної особи, яка позбавлена статусу підприємця, та одночасно повідомлено, що у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

З огляду на викладене, позивач звернувся з позовом до суду про зарахування йому трудового та страхового стажу фізичної особи-підприємця з 01.01.2000 року по 30.06.2010 року включно.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із необхідністю зарахувати відповідачу до його трудового та страхового стажу час зайняття підприємницькою діяльністю в період з 01.01.2000 року по 30.06.2010 року включно.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до визначень ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за №1058-IV, з наступними змінами та доповненнями, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Аналогічні визначення містяться також в абз.1 ч.1 ст.24 даного Закону, відповідно до якого страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як передбачено ч.1 ст.21 вказаного Закону, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Згідно з положень ч.2 даної статті, на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Пунктом 1 ч.2 ст.22 згаданого Закону передбачено, що відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.

Відповідно до ст.14-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року за №2464-VI, з наступними змінами та доповненнями, Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані: надавати на безоплатній основі інформацію з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру органам доходів і зборів, фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування, органам праці та соціального захисту в порядку, визначеному Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування; забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру; здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру; надавати безоплатно на вимогу застрахованих осіб інформацію, що міститься на їх персональних облікових картках у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру.

Пунктом 2 постанови правління Пенсійного фонду України від 13.12.2013 року за №25-2, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.12.2013 року за № 2141/24673, установлено, що облік застрахованих осіб, звіти щодо сум нарахованих внесків та сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за періоди до 01 січня 2011 року ведуться відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року N 7-6 "Про затвердження Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за N 1000/9599, та постанови правління Пенсійного фонду України від 05 листопада 2009 року N 26-1 "Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за N 1136/17152.

Як вбачається з листа Залізничного управління Головного управління ДФС у Львівській області від 08.05.2018 року за №24232/10/51.42.1-10, ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності без створення юридичної особи і перебував на обліку в податкових органах з 06.12.1995 року по 29.03.2019 року та станом на 07.05.2019 року має стан платника 11 м - припинено, але не знято з обліку.

В матеріалах справи наявні квитанції та платіжні доручення відповідно до яких позивач в період 2000-2010 роки сплатив до бюджету суму єдиного податку в розмірі 20400 грн. 00 коп.

Дані обставини сторонами не заперечуються, а тому, у відповідності до ч.1 ст.78 КАС України, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Як передбачено ч.4 вищенаведеної статті, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що з врахуванням сплачених позивачем сум єдиного податку в період з 01.01.2004 року по 30.06.2010 року до системи персоніфікованого обліку підлягає внесенню страховий стаж останнього, за який фактично було зараховано частину сплаченого єдиного податку на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду згідно з платіжних доручень від 30.01.2004 року за №1 на суму 1430 грн., від 01.12.2004 року за №13 на суму 130 грн., від 27.01.2005 року за №1 на суму 1430 грн., від 21.11.2005 року за №14 на суму 130 грн., від 18.01.2006 року за №3 на суму 1430 грн., від 23.11.2006 року за №19 на суму 130 грн., від 24.11.2006 року за №20 на суму 70 грн., від 15.12.2006 року за №25 на суму 2200 грн., від 20.11.2007 року за №15 на суму 200 грн., від 18.12.2007 року за №16 на суму 2200 грн., від 18.11.2008 року за №15 на суму 200 грн., від 05.01.2009 року за №1 на суму 2200 грн., від 13.11.2009 року за №15 на суму 200 грн., від 18.01.2010 року за №4 на суму 2200 грн.

Період підприємницької діяльності позивача з 01.01.2000 року по 31.12.2003 року до страхового стажу не підлягає зарахуванню, оскільки відсутні докази зарахування сплати єдиного внеску на відповідні банківські рахунки органів Пенсійного фонду України за цей період.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року за №1788-XII, з наступними змінами та доповненнями, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Як передбачено п.4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за №637, періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

За таких обставин, суд вважає, що до системи персоніфікованого обліку підлягає внесенню увесь трудовий стаж позивача за час здійснення ним підприємницької діяльності за період з 01.01.2000 року по 31.12.2003 року.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 даної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими в частині зобов`язання відповідача внести зміни до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо позивача шляхом зарахування позивачу трудового стажу фізичної особи-підприємця з 01.01.2000 року по 30.06.2010 року включно, а страхового стажу з 01.01.2004 року по 31.12.2003 року, за який фактично було зараховано частину сплаченого єдиного податку на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду згідно з платіжних доручень, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. В іншій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі належить присудити на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10) внести зміни до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 шляхом зарахування трудового стажу фізичної особи-підприємця з 01.01.2000 року по 31.12.2003 року включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10) внести зміни до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) шляхом зарахування страхового стажу фізичної особи-підприємця з 01.01.2004 року по 30.06.2010 року, за який фактично було зараховано частину сплаченого єдиного податку на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду згідно з платіжних доручень від 30.01.2004 року за №1 на суму 1430 грн., від 01.12.2004 року за №13 на суму 130 грн., від 27.01.2005 року за №1 на суму 1430 грн., від 21.11.2005 року за №14 на суму 130 грн., від 18.01.2006 року за №3 на суму 1430 грн., від 23.11.2006 року за №19 на суму 130 грн., від 24.11.2006 року за №20 на суму 70 грн., від 15.12.2006 року за №25 на суму 2200 грн., від 20.11.2007 року за №15 на суму 200 грн., від 18.12.2007 року за №16 на суму 2200 грн., від 18.11.2008 року за №15 на суму 200 грн., від 05.01.2009 року за №1 на суму 2200 грн., від 13.11.2009 року за №15 на суму 200 грн., від 18.01.2010 року за №4 на суму 2200 грн.

В іншій частині у задоволенні позов відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 04 грудня 2019 року.

Суддя В.Я.Мартинюк