Справа № 521/15160/19
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/15160/19
Головуючий в 1 інстанції: Тополева Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Запорожана Д.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0841/50000/19 від 04 липня 2019 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 березня 2019 року начальником Головного управління ДФС в Одеській області було прийнято наказ № 2090 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТОРГЕСТ» на підставі п. 2 ч. 7 ст. 346 МК України та на підставі доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Бондаренка А.Б. від 13 березня 2019 № 201/11/15-32-14-10-05.

Позивач, як представник ТОВ «ТОРГЕСТ», яка діяла від імені товариства на підставі довіреності, не допустила посадових осіб контролюючого органу до перевірки, що було оформлено актом про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 27 березня 2019 року. ОСОБА_1 вважала незаконним наказ № 2090 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТОРГЕСТ».

04 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 474 МК України - перешкоджання посадовій особі органу доходів і зборів, під час документальної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

04 липня 2019 року 2019 Одеською митницею ДФС винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0841/50000/19, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 474 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 8500 грн.

ОСОБА_1 вважає спірну постанову митниці необґрунтованою та такою, що винесена без належних на те підстав, у зв`язку з чим не відповідає законодавству України.

Позивач посилається на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вона не є суб`єктом вказаного правопорушення, яким, на думку позивача, може бути лише посадова особа підприємства. Крім того, розгляд справи про порушення митних правил, складання протоколу та винесення постанови, яка оскаржується, здійснені за відсутністю позивача, та за відсутності її повідомлення про розгляд справи, що суперечить вимогам ст. 526 МК України.

Справа слухалась за відсутністю представника відповідача, відзиву на позов не надходило.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову в.о. заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Меркотун А.В. №0841/50000/19 від 04 липня 2019 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 474 МК України, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

На вказане рішення Одеською митницею ДФС подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Апелянт зазначає, що уповноважена особа ТОВ «ТОРГЕСТ» ОСОБА_1. (діяла на підставі довіреності підприємства) під підпис було вручено посвідчення на право проведення перевірки від 22.03.2019 № 1648/14-10 та вручено копію наказу від 22.03.2019 № 2090 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки з 27.03.2019 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що 22.03.2019 р. відповідно до наказу ГУ ДФС в Одеській області створено групу з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки стану дотримання ТОВ «ТОРГЕСТ» законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р.

27.03.2019 р. позивач ОСОБА_1 . діяла на підставі довіреності на представлення інтересів ТОВ «ТОРГЕСТ» та відмовила у допуску посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки.

Того ж дня, 27.03.2019 р., комісією ГУ ДФС в Одеській області було складено акт про відмову у допуску до проведення документальної виїзної позапланової перевірки.

04 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил та постановою від 04 квітня 2019 року у справі про порушення митних правил № 0841/50000/19 ОСОБА_1 визнано винною у вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 474 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 грн.

Прийняття вказаної постанови і стало підставою для звернення позивачки з даним позовом до суду.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не є посадовою особою ТОВ «ТОРГЕСТ», а тому і не є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Колегія суддів не може погодитись із наведеним висновком суду першої інстанції, вважає його помилковим та передчасним, з огляду на наступне.

22.03.2019 р. робочою групою був здійснений виїзд за юридичною адресою підприємства ТОВ «ТОРГЕСТ».

Уповноваженій особі ТОВ «ТОРГЕСТ» ОСОБА_1., яка діяла на підставі довіреності, під підпис було вручено посвідчення на право проведення перевірки від 22.03.2019 р. № 1648/14-10 та вручено копію наказу від 22.03.2019 № 2090 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Згідно з довіреністю ТОВ «ТОРГЕСТ» від 27.03.2019 р. ОСОБА_1. є представником підприємства та уповноважена вирішувати будь-які питання, що стосуються вказаного підприємства.

Судом першої інстанції було зроблено висновок, що оскільки наведена довіреність була видана позивачці від імені директора ТОВ «ТОРГЕСТ» 27.03.2019 р., тому посвідчення на право проведення перевірки та копію наказу про проведення перевірки було вручено особі, яка не мала повноважень представляти інтереси ТОВ «ТОРГЕСТ».

Водночас, звертаючись з даним позовом до суду, ОСОБА_1 зазначала, що вона не виконувала організаційно-розпорядчі обов`язки та адміністративно-господарські функції у ТОВ «ТОРГЕСТ», а тому не є належним суб`єктом правопорушення у розумінні МК України.

Колегія суддів не приймає вказані посилання з огляду на наступне.

Згідно до положень ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

З аналізу наведених норм ч. 2 ст. 459 МК України вбачається, що законодавцем у вказаній статті фактично визначено два види можливих суб`єктів відповідальності, до яких відноситься позивачка, а саме: фізичні особи-громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, та посадові особи відповідних підприємств у разі вчинення порушень митних правил підприємствами.

Як зазначає сама ОСОБА_1 в судовому засіданні, вона представляла інтереси ТОВ «ТОРГЕСТ» за довіреністю, саме на підставі якої нею і були вчинені дії щодо не допуску посадових осіб митного органу до проведення перевірки.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Положеннями ст. 244 ЦК України передбачено, що представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

Колегія суддів з урахуванням зазначеного та з огляду на положення ч. 1 ст. 239 ЦК України, за якою правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, та в контексті спірних правовідносин приходить до висновку, що представництво ОСОБА_1. інтересів ТОВ «ТОРГЕСТ» за довіреністю є тотожнім до вчинення посадовою особою відповідного підприємства дії, від імені та інтересах такого підприємства.

Вказані дії мають однакову правову природу, а тому відповідні особи (які діють, як посадові особи підприємства, так і за довіреністю) є суб`єктами адміністративної відповідальності у розумінні МК України.

Стосовно належності сповіщення позивачки про розгляд щодо неї справи про порушення митних правил, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями статті 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до Одеської митниці ДФС із заявою стосовно перенесення розгляду справи про порушення митних правил за ч. 2 ст. 474 МК України на липень 2019 року.

Крім того, під час здійснення перевірки та провадження у справі про порушення митних правил на адресу ОСОБА_1 неодноразово направлялись листи щодо її явки до митниці для надання пояснень по наведеному факту, однак до митниці ОСОБА_1. не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Разом з тим, 18.06.2019 р. на адресу ОСОБА_1 було направлено лист Одеської митниці ДФС № 5620/10/15-70-20-06-14 з визначеною датою, часом та місцем розгляду справи про порушення митних правил № 0841/50000/19 від 04.04.2019 р. (м. Одеса, Митна площа, 1, Одеська митниця ДФС).

Також, позивачкою було зазначено, що станом на час виникнення спірних правовідносин, в тому числі і під час вчинення дій відповідачем щодо її сповіщення, її актуальною адресою була: АДРЕСА_1 , про що вона і повідомила перевіряючих, що також свідчить про вчинення відповідачем належних та достатніх дій по сповіщенню ОСОБА_1 про розгляд щодо неї справи про порушення митних правил.

Крім того, вищевказану адресу, як належну для зв`язку, ОСОБА_1 було зазначено і у заяві про відкладення розгляду справи від 29 травня 2019 року (а.с. 61), що свідчить про обґрунтованість направлення відповідачем кореспонденції (про призначення розгляду справи) позивачці на вказану адресу.

Постанову у справі про порушення митних правил було розглянуто без участі ОСОБА_1 та/або її представника, копію постанови № 0841/50000/19 від 04.07.2019 р. надіслано ОСОБА_1 поштою листом Одеської митниці ДФС № 6185/10/15-70-20-06-14 від 05.07.2019 р., що, в даному випадку, відповідає вимогам ст. 526 МК України.

Доводи ОСОБА_1. про те, що вона подавала заяву про перенесення дати розгляду щодо неї справи про порушення митних правил і тому відповідач повинен був перенести такий розгляд, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на таке.

Наявність заяви про перенесення розгляду справи не є безумовною підставою для переносу дати розгляду справи, оскільки вказана заява повинна бути вмотивована належними обставинами, які унеможливлюють прибуття суб`єкта правопорушення до митного органу на вже визначений день. Водночас, з аналізу вказаної заяви ОСОБА_1 про перенесення дати розгляду щодо неї справи, вбачається відсутність будь-яких належних та достатніх обставин, з огляду на які позивачка не могла бути присутня при розгляді справи.

Посилання ОСОБА_1 на оскарження в суді наказу про проведення перевірки не є достатніми та належними підставами для переносу розгляду, оскільки містять різний предмет судового дослідження.

Колегія суддів також враховує той факт, що у березні 2019 року ТОВ «ТОРГЕСТ» звернулось до суду з адміністративним позовом до ГУ ДФС в Одеській області, третя особа: Національне антикорупційне бюро України, про визнання протиправним та скасування наказу «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ТОРГЕСТ» № 2090 від 22.03.2019 р. (справа № 420/1819/19) Позивач вважав оскаржуваний наказ неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 р. апеляційну скаргу ТОВ «ТОРГЕСТ» залишено без задоволення, а вищенаведене рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 р. - без змін.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 474 МК України. При цьому, відповідач діяв у межах та у спосіб, які передбачені чинним законодавством України, а постанова про порушення митних правил відповідає вимогам законодавства, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно до положень ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми процесуального і матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2019 року та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС задовольнити, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2019 року - скасувати, прийняти у справі № 521/15160/19 нову постанову якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Запорожан Д.В. Кравченко К.В.