Справа № 240/10635/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу №27-рс від 08.04.2019,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2019 №27-рс про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до пункту «д» пункту 2 частини 5 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність);
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на військовій службі на посаді інструктора навчального взводу навчальної роти навчального батальйону (військова частина НОМЕР_1 ) та виплатити середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позову вказує, що 27.05.2013 уклав контракт строком на 3 роки на проходження військової служби у Збройних Силах України. У пункті 4 контракту зазначено, що сторони зобов`язуються не пізніше як за два місяці до закінчення строку контракту укласти новий контракт або повідомити одна одну про небажання укладати контракт чи відмову в його укладенні з повідомленням причин, визначених нормативно- правовими актами. Зазначає, що 27.05.2016 строк дії контракту закінчився, а 22.08.2016 командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ №71-рс в якому записав: «Термін продовження військової служби за контрактом продовжено до закінчення особливого періоду, або до оголошення рішення «Про демобілізацію» з 26.05.2016». Вказує, що 08.04.2019, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від №27-рс ( по особовому складу), звільнений з військової служби у запас відповідно до пункту «д» частини 5 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність). Про існування наказу №27-рс від 08.04.2019 дізнався 28.08.2019 під час ознайомлення із матеріалами особової справи в Житомирському обласному військовому комісаріаті. До 28.08.2019 з наказом №27-рс від 08.04.2019 не ознайомлювали, копію наказу не вручали, знайти наказ не міг. Вказує, що згідно п. 27 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України в особливий період військовослужбовці, які вислужили 18 місяців з дати продовження дії контракту та які вислужили 24 місяці військової служби за контрактом, укладеного на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, за бажанням можуть продовжувати військову службу без укладення нового контракту. Зазначає, що такого рапорту не подавав і бажання такого не висловлював, а тому після 18 місяців з дати продовження дії контракту зі мною повинні були укласти новий контракт, або звільнити. У зв`язку із закінченням строку дії продовженого контракту ще 01.03.2018 вважає, що його незаконно звільнили 08.04.2019 з військової служби у запас відповідно до пункту «д» пункту 2 частини 5 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність) тому, що достроково не можна припинити правочин, термін дії якого закінчився.
До позовної позивач заяви додав клопотання про витребування копій матеріалів особової справи.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження та призначено відкрите судове засідання на 10:00 16.10.2019.
Ухвалою суду від 30.09.2019 клопотання ОСОБА_1 задоволено. Витребувано у Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату належним чином завірені копії матеріалів особової справи ОСОБА_1 ..
У зв`язку з ненадходженням матеріалів особової справи ОСОБА_1 та для повторного їх витребування, суд 16.10.2019 відклав розгляд адміністративної справи на 28.10.2019.
До суду 22 жовтня 2018 року надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Вказує, що позивач, набувши право на звільнення з військової служби передбаченими підпунктами «й» та «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», рапорт на звільнення з військової служби зареєстрований належним чином у військовій частині НОМЕР_1 не подавав та продовжував військову службу. Вказує, що за неправомірні дії по відношенню до підлеглого особового складу інструктора навчального взводу навчальної роти навчального батальйону сержанта ОСОБА_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 №367 від 04 квітня 2019 року "Про результати службового розслідування" притягнено до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з військової служби за службовою невідповідністю та доведено зміст наказу до військовослужбовця у частині, що його стосується. На обставини, що обтяжують відповідальність військовослужбовця має вплив і той факт, що вироком Богунського районного суду міста Житомира по справі №295/9697/17 від 15 листопада 2017 року по обвинуваченню за ст.187 ч.І КК України "Позивача" визнано винним у скоєнні злочину та призначено покаранням з застосуванням ст.69 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту. позивач, набувши право на звільнення з військової служби передбаченими підпунктами «й» та «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», рапорт на звільнення з військової служби зареєстрований належним чином у військовій частині НОМЕР_1 не подавав та продовжував військову службу. Вказує, що за неправомірні дії по відношенню до підлеглого особового складу інструктора навчального взводу навчальної роти навчального батальйону сержанта ОСОБА_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 №367 від 04 квітня 2019 року "Про результати службового розслідування" притягнено до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з військової служби за службовою невідповідністю та доведено зміст наказу до військовослужбовця у частині, що його стосується. На обставини, що обтяжують відповідальність військовослужбовця має вплив і той факт, що вироком Богунського районного суду міста Житомира по справі №295/9697/17 від 15 листопада 2017 року по обвинуваченню за ст.187 ч.І КК України "Позивача" визнано винним у скоєнні злочину та призначено покаранням з застосуванням ст.69 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Відділом документального забезпечення суду 28.10.2019 зареєстровано супровідний лист Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату до якого додано копії особової справи ОСОБА_1 .. Документи надійшли на електронну пошту суду.
У судовому засіданні, призначеному на 28.10.2019 суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника позивача та надав час для ознайомлення йому з матеріалами справи та визнано явку позивача у наступне судове засідання обов`язковою. Розгляд справи відкладено на 18.11.2019.
До суду 01.11.2019 надійшли належним чином завірені копії матеріалів особової справи ОСОБА_1 ..
У судове засідання, призначене на 18.11.2019 з`явився позивач, представник позивача та представник відповідача.
У судовому засіданні суд, заслухавши думку сторін, протокольною ухвалою поновив строк звернення до суду. Розгляд справи відкладено на 27.11.2019.
Відділом документального забезпечення суду 27.11.2019 зареєстровано заяву позивача у якій просить:
- прийняти відмову від частини позовних вимог, а саме від позовної вимог и щодо зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на військовій службі на посаді інструктора навчального взводу навчальної роти навчального батальйону (військова частина НОМЕР_1 ) та виплатити середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;
- позовну вимогу про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2019 року №27-рс про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до пункту «д» пункту 2 частини 5 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність) підтримую та прошу задовольнити;
- в порядку частини 2 статті 9 КАСУ вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача змінити формулювання звільнення ОСОБА_1 на звільнення з військової служби у запас відповідно до пункту «к» пункту 2 частини 5 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду).
До суду 27.11.2019 надійшла заява відповідача про долучення до матеріалів справи копії наказу №71-рс.
У судовому засіданні 27.11.2019 суд протокольною ухвалою перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Встановлено, що 27 травня 2013 року позивач уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, терміном на три роки (а.с. 121)
Наказом №103 від 27.05.2013 (по стройовій частині) солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призначеного наказом командира 95 окремої аеромобільної бригади (по особовому складу) від 27.05.2013 №59-пм кулеметником аеромобільного взводу 5 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону, з 27.05.2013 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення. (а.с. 120)
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №82 від 01.09.2015, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 призначено наказом Командувача Високомобільних десантних військ ЗСУ (по особовому складу) №8-РС від 03.08.2015 на посаду інструктора навчального взводу 2 навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини - пп НОМЕР_2 , з 01 вересня 2015 року зарахувати до списків особового складу частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення (а.с. 125).
Наказом №71-РС від 22 серпня 2016 року, відповідно до п. 2 ст. 252 частини 14 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ пп. п. 2 п. 9 ст. 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", із сержантом ОСОБА_1 , інструктором навчального взводу навчальної роти навчального батальйону, строк контракту про проходження військової служби у ЗСУ продовжити до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію з травня 2016 року (а.с. 143-144).
Відповідно до Наказу №13-РС від 01.03.2017, сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , інструктора навчального взводу навчальної роти навчального батальйону - інструктором навчального взводу навчальної роти навчального батальйону (а.с. 127).
Наказом №1-РС від 30.09.2018, сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду інструктора навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Наказом №27-РС від 08 квітня 2019 року (по особовому складу) сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , інструктора навчального взводу навчальної роти навчального батальйону звільнено з військової служби у запас за пунктом "д" ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (через службову невідповідність) (а.с. 130).
Наказом №77 від 09.04.2019 (по стройовій частині), сержанта ОСОБА_1 із 09.04.2019 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 131)
Вважаючи підставу для звільнення, що вказана у Наказі №27-РС від 08 квітня 2019 року протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.
Суд відмічає, що до суду не надано доказів оскарження висновків службового розслідування. Порядок проведення та висновки службового розслідування не є предметом спору у даній адміністративній справі.
Звертаючись до суду з даною позовною заявою, ОСОБА_1 вказує, що станом на дату звільнення вислужив 34 місяці з моменту продовження контракту, та зазначає, що його незаконно утримували на службі без будь-яких обґрунтувань. Пояснює, що рапорту не подавав і бажання продовжувати службу не висловлював, а тому після 18 місяців з дати продовження дії контракту з ним повинні були укласти новий контракт, або звільнити. Вказує, що не виявляв бажання укладати новий контракт.
Спірні правовідносини регулюються: Законом України, від 25.03.1992, №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу", Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затверджене Указом Президента України, від 10.12.2008, №1153/2008, Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що затверджена Наказом Міноборони, від 10.04.2009, №170.
Статтею 20 Закону України, від 25.03.1992, № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби.
Пунктом 15. Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" від 10.12.2008, №1153/2008, визначено, що з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються: контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.
Згідно п. 2.1 та п. 2.2. Інструкції №170, на військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського, старшинського і офіцерського складу, а також на навчання курсантів вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти (далі - військові навчальні заклади) приймаються громадяни України, визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", та військовослужбовці інших військових формувань.
Строк дії контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України розпочинається з дня набрання ним чинності.
Контракт про проходження служби з громадянами, прийнятими на військову службу за контрактом, набирає чинності з дня зарахування до списків особового складу військової частини для таких осіб: військовослужбовців, у яких в особливий період закінчився строк дії контракту про проходження військової служби і дія якого продовжена, у разі продовження військової служби за новим контрактом після оголошення демобілізації.
Відповідно до п. 18. Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" від 10.12.2008, №1153/2008, перший контракт про проходження військової служби укладається: з військовослужбовцями, прийнятими на посади рядового складу, - строком на 3 роки; з військовослужбовцями, прийнятими на посади сержантського і старшинського складу, - строком від 3 до 5 років залежно від згоди сторін.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 уклав контракт проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України 27.05.2013, строком на три роки.
Пунктом 9 статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" під час дії особливого періоду:
2) для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки:
з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону;
з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону;
3) в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та строк контракту яких закінчився, військова служба може бути продовжена за новими контрактами на строки, визначені частиною четвертою цієї статті, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої цієї статті.
Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що термін дії контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що укладений з ОСОБА_1 , продовжено до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію. Зазначене підтверджується відміткою на контракті (а.с. 71 на звороті).
Суд відмічає, що позивач підпадає під дію п. 24. Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яким визначено, що новий контракт про проходження військової служби набирає чинності з дня, наступного за днем закінчення строку дії попереднього контракту за винятком військовослужбовців, у яких дія контракту про проходження військової служби продовжена в особливий період.
Відповідно до п. 35. Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення):
1) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених підпунктами "а" - "г", "д", "е", "є", "з" - "й" та "л" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
2) за бажанням військовослужбовця - за наявності підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "ґ", "ж", "к" пункту 1, а в особливий період (крім строку проведення мобілізації та дії воєнного стану) - за наявності підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "ґ", "й" та "к" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до п. 2.13 Інструкції №170, контракт про проходження служби припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби за підставами, визначеними пунктом 35 Положення. Командування військової частини відповідно до чинного законодавства має попередити військовослужбовця про дострокове припинення (розірвання) контракту за наявності підстав, передбачених підпунктами "б", "в", "г", "з", "і", "ї", "й", "л" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", та провести бесіду з військовослужбовцем з цього приводу, про що оформлюється Аркуш бесіди (додаток 10).
В особливий період контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби за рішенням командування військової частини згідно із Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" у період:
після закінчення строку проведення мобілізації та до моменту введення воєнного стану - на підставах, передбачених пунктом 2 (крім підстав, передбачених підпунктами "ґ", "й" та "к") частини п`ятої статті 26;
протягом строку проведення мобілізації та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації - на підставах, передбачених пунктом 3 частини п`ятої статті 26.
Про припинення (розірвання) контракту за наявності підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "ґ", "ж", "к" пункту 1, а в особливий період (крім строку проведення мобілізації та періоду дії воєнного стану) за підставами, передбаченими підпунктами "ґ", "й" та "к" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовець повідомляє командування військової частини рапортом на звільнення з військової служби. Протягом строку проведення мобілізації та періоду дії воєнного стану звільнення з військової служби за бажанням військовослужбовця не проводиться.
Із системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що законодавчо визначено два ініціатори припинення (розірвання) контракту: за рішенням командування та за бажанням військовослужбовця.
Суд відмічає, що під час розгляду адміністративної справи сторонами не надано належних доказів, що ОСОБА_1 повідомляв командування військової частини рапортом на звільнення з військової служби.
На запитання суду щодо надання рапорту командуванню військової частини про звільнення у зв"язку з закінченням дії контракту, позивач зауважив про те, що він такого рапорту не подавав, звертався у усному порядку.
До суду не надано доказів оскарження позивачем наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 серпня 2016 року №71-РС, яким продовжено строк контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України сержанту ОСОБА_1 ..
Твердження позивача, що викладені у позовній заяві щодо того, що з наказом про продовження служби за контрактом не був ознайомлений є нелогічним, оскільки виконання покладених на позивача службових обов`язків та отримання останнім грошового забезпечення протягом тривалого часу (із 2016 року по 2019 рік) вказують на обізнаність у продовженні строку контракту та свідчать про наміри ОСОБА_1 продовжувати проходження військової служби за контрактом у ЗСУ.
Щодо твердження позивача, що його незаконно утримували на службі без будь - яких обґрунтувань, суд зазначає, що відповідно до норм статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан.
Окрім того, до суду не надано доказів звернення позивача до правоохоронних органів із заявами про незаконне утримання на службі чи примушування до служби в ЗСУ. Рапорти до вищестоящого керівництва з клопотаннями про припинення незаконного утримання на службі, позивачем та його представником до суду не надано.
Отже, вказане твердження позивача не знайшло свого підтвердження у ході розгляду справи.
Підтвердженням того, що позивач не заперечував щодо проходження служби у ЗСУ є також зазначення у наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.10.2018, яким сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків, однією з підстав прийняття даного наказу зазначено рапорт сержанта ОСОБА_1 про прийом справ і посади від 01.10.2018 (а.с. 129).
Враховуючи викладене, суд відмічає, що під час розгляду адміністративної справи встановлено, військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_1 у період із травня 2013 року по день звільнення зі служби у квітні 2019 року, не виявляв бажання припинити (розірвати) контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Разом з тим, відповідач, реалізуючі надане чинним законодавством право на звільнення військовослужбовця, за результатами службового розслідування, висновки якого не є предметом спору у даній адміністративній справі, звільнено сержанта ОСОБА_1 наказом №27-РС від 08.04.2019 з військової служби у запас на підставі пп. "д" п. 1 ч. 5. ст. 26 "Про військовий обов`язок і військову службу", яким визначено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через службову невідповідність.
Враховуючи викладене, та беручи до уваги встановлені під час розгляду адміністративної справи обставини, волевиявлення позивача продовжувати службу, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та, як наслідок, виходу за межі позовних вимог.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Відмовити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у задоволенні позовної заяви до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 08.04.2019 року №27-рс, зобов`язати відповідача змінити формулювання звільнення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук