Справа № 290/1126/19
Суддя: Бабич С. В.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Романівський районний суд Житомирської області
28 листопада 2019 року смт.Романів
Суддя Романівського районного суду Житомирської області Бабич С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області Бігуна Володимира Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та визнання дій суб"єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними разом із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду -

20 листопада 2019 року позивач звернувся до Романівського районного суду Житомирської області з позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області Бігуна Володимира Вікторовича, в якому просить скасувати постанову відповідача від 16 липня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.
Разом із вказаним адміністративний позовом, ОСОБА_1 подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністативного суду. Вказана заява мотивована тим, що протягом встановленого частиною 2 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) десятиденного строку вінзвертався до Романівського районного суду Житомирської області із вищевказаним адміністративним позовом, однак ухвалою суду його позов залишено без розгляду на підставі пунтку 4 частини 1 статті 240 КАС України. Судом апеляційної інстанції відмовлено у відкритті апеляційного провадження. Також ОСОБА_1 до вказаного клопотання додав накази про його перебування у відрядженні з 8 по 9 серпня 2019 року та з 9 вересня по 11 вересня 2019 року у м. Києві.
Розглянувши позовну заяву, суддя встановив наявність підстав для залишення її без руху, з наступних підстав.
Частиною 1 статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи подано подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Частина 2 статті 286 КАС України передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно пункту 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Перевіряючи позовну заяву ОСОБА_1 на дотримання вимог статтей 160, 161, 172 КАС України, суддею встановлено, що до позовної заяви не додано оригінал чи копію оспорюваного акту, або клопотання про його витребування. Окрім цього, всупереч частині 4 статті 161 КАС України, позивач лише послався на наявність доказу, що підтверджує обставини, на яких грунтуються його вимоги (запис відеореєстратора), в той час як вказаною нормою закону передбачено обов"язок позивача додати усі наявні докази до позовної заяви.
Даючи оцінку достатності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, суд виходить з наступного.
Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Окрім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року визначено, що поновлення строку без об`єктивної наявності виключних підстав та наведення відповідних причин є порушенням принципу правової визначеності та порушує права учасників справи на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Окрім цього, суддя бере до уваги, що нормами КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, що запроваджені з метою оперативного вирішення таких спорів, при цьому не тільки суд, а й учасники справи повинні вживати необхідні заходи для реалізації вказаної мети.
З огляду на вищевикладене, надані позивачем докази про його перебування у відрядженні з 8 по 9 серпня 2019 року та 9 вересня по 11 вересня 2019 року у м. Києві, не являються поважними причинами пропуску строку, оскільки обставини, які їх зумовили, залежать від волевиявлення особи та не пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Частиною 1 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Також згідно приписів частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись статтями 123,161, 169, 205, 286 КАС України, суддя, -
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що способом усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частин даної ухвали, є подання ним до суду оригіналу чи копії оспорюваного акту, або клопотання про його витребування, всі наявні в нього докази, що підтверджує обставини, на яких грунтуються його вимоги та вказати інші підстави для поновлення строку, за їх наявності.
Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Бабич