Справа № 360/4772/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4772/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Білокуракинського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до ліквідаційної комісії Білокуракинського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (далі відповідач), в якому позивач просив стягнути з відповідача за період з 30.08.2014 по 31.12.2014 винагороду в розмірі 100 % відсотків місячного грошового забезпечення у розрахунку на місяць, а саме: за серпень 2014 року - 178,20 грн, за вересень 2014 року - 3201,94 грн, за жовтень 2014 року - 4991,70 грн, за листопад 2014 року - 4982,70 грн, за грудень 2014 року - 4352, 98 грн, а разом - 17707,52 грн (а.с.3-5).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

ОСОБА_1 в період часу з 04.08.2009 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України. Згідно довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № ВДЗ/6164/А від 24.06.2015, ОСОБА_1 в період з 30.08.2014 фактично безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області. Відповідно до Рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівниками органів внутрішніх справ України № 20/І/ХІІІ/319 від 29.10.2015 ОСОБА_1 було надано статус учасника бойових дій. На підставі вказаного рішення позивачу було видано посвідчення учасника бойових дій від 06.11.2015 серія МВ 027849. Згідно довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області про безпосередню участь особи в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № А-3092 від 12.05.2016, ОСОБА_1 в період з 30.08.2014 по 07.11.2015 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області. 08.10.2019 позивачем було спрямовано заяву до ліквідаційної комісії Білокуракинського РВ ГУМВС України в Луганській області про надання довідки про нарахування та виплату грошової винагороди за безпосередню участь в Антитерористичній операції у період з 30.08.2014 по грудень 2014 року. У відповідь на заяву від Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області позивач отримав Довідку № 9384 від 17.10.2019 про виплату грошової винагороди за безпосередню участь в Антитерористичній операції ОСОБА_1 за період з 30.08.2014 по 31.12.2014. З інформації та даних, викладених у довідці Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області № 9384 від 17.10.2019 позивач встановив, що за період з 30.08.2014 по 31.12.2014 не нараховувалась та не перераховувалась винагорода за участь в Антитерористичній операції. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до відділу діловодства та обліку звернення громадян 25.11.2019 за вхідним реєстраційним номером 58387/2019 надав відзив на позовну заяву від 25.11.2019 (а.с.25-31), в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування зазначив, що Наказом АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 позивача було включено до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення, з 30.08.2014. Наказом АТЦ при СБУ від 17.11.2015 № 321 позивача було виключено зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення, з 07.11.2015. Як на доказ безпосередньої участі в антитерористичній операції позивач вказує на довідку № А-3091 від 12.05.2016 також позивачем надано довідку № ВДЗ/6174/А від 24.06.2015, у якій період перебування у складі сил та засобів, які залучається до проведення антитерористичної операції (з 30.08.2014 по 24.06.2015), охоплюється періодом, зазначеним у довідці № А-3091 від 12.05.2016 (з 30.08.2014 по 07.11.2015)). З огляду на зміст зазначеної довідки вбачається, що підставою для її видачі є накази АТЦ при СБУ (по стройовій частині) № 158 від 07.06.2015, № 321 від 07.11.2015.У свою чергу, як зазначає відповідач, вказані накази АТЦ при СБУ (по стройовій частині) свідчать про прибуття (включення) та вибуття (виключення) позивача до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, тобто зазначені накази АТЦ при СБУ вказують лише про можливість залучення позивача до проведення антитерористичної операції у період з 30.08.2014 по 31.12.2014, а не про участь у заходах, зазначених у п.2 постанови КМУ №158 від 04.06.2014 та п.1 наказу МВС №719 від 23.07.2014. З огляду на зазначене довідка № А-3091 від 12.05.2016 свідчить лише про можливість залучення позивача до проведення антитерористичної операції на території Луганської області у період часу з 30.08.2014 по 31.12.2014, а тому аргументи позивача про те, що він брав безпосередню участь в антитерористичній операції з 30.08.2014 по 31.12.2014 (на підставі довідки № А-3091 від 12.05.2016) є загальним періодом, що визначає лише можливість залучення позивача до проведення антитерористичної операції. Відповідач також зазначив, що довідка ГУНП в Луганській області № А-3091 від 12.05.2016 та накази АТЦ при СБУ (по стройовій частині) від 07.06.2015 № 158 та від 07.11.2015 № 321 відображають поняття «залучення сил і засобів до проведення антитерористичної операції», яке використовуються в Законі України № 638-ІV від 20.03.2003 та не охоплюють поняття «використання сил і засобів, що залучаються до проведення антитерористичної операції», яке вживається в Законі України № 638-ІV від 20.03.2003 (оскільки відповідно до ч.3 ст.12 вказаного закону керівник оперативного штабу, крім іншого, приймає рішення про використання сил і засобів, що залучаються до її проведення). Таким чином, наказами АТЦ при СБУ (по стройовій частині), які виступали підставою для видачі довідки від 12.05.2016 № А-3091, позивача було лише зараховано до списку сил і засобів проведення антитерористичної операції. Крім того, за час перебування у вказаних силах та засобах (у спірний період) позивач перебував у відпустці з 21.10.2014 по 04.11.2014 та на лікарняному з 08.12.2014 по 17.12.2014. Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою від 07.11.2019 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.1-2).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , у період з 04.08.2004 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України (а.с.13-14,15,23).

Згідно довідки ГУМВС в Луганській області від 24.06.2015 №ВДЗ- 6174/А позивач наказом першого заступника керівника АТЦ при СБУ (по стройовій частині) від 07.06.2015 №158 дійсно в період з 30.08.2014 по час видачі довідки брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (а.с.7).

Рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ України від 29.10.2015 №20/І/ХІІІ/319 надано ОСОБА_1 учасника бойових дій (а.с.8,9).

Відповідно до довідки від 18.11.2019 №10428, яка надана Білокуракинським районним відділом ГУМВС в Луганській області про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 , який працював на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Білокуракинського районного відділу ГУМВС в Луганській області за період з 30.08.2014 по 31.12.2014 позивачу нараховано:

-за серпень 2014 року 184,57 грн, з яких: 41,94 грн посадовий оклад, 7,10 грн оклад за спеціальним званням, 9,81 грн надбавка за вислугу років, 29,43 грн - надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, 89,81 грн премія, 6,29 грн надбавка за роботу в умовах режимних обмежень, 0,19 грн індексація;

-за вересень 2014 року 3101,91 грн, з яких: 650,00 грн посадовий оклад, 110,00 грн оклад за спеціальним званням, 152,00 грн надбавка за вислугу років, 456,00 грн - надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, 1570,82 грн премія, 97,50 грн надбавка за роботу в умовах режимних обмежень, 2,93 грн індексація, 62,66 грн доплата за службу в нічний час та святкові дні;

-за жовтень 2014 року 4994,70 грн, з яких: 650,00 грн посадовий оклад, 110,00 грн оклад за спеціальним званням, 152,00 грн надбавка за вислугу років, 456,00 грн - надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, 1714,64 грн премія, 97,50 грн надбавка за роботу в умовах режимних обмежень, 2,93 грн індексація, 11,63 грн доплата за службу в нічний час та святкові дні, 1800,00 грн матеріальна допомога на оздоровлення;

-за листопад 2014 року 5020,95 грн, з яких: 650,00 грн посадовий оклад, 110,00 грн оклад за спеціальним званням, 152,00 грн надбавка за вислугу років, 456,00 грн - надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, 3517,20 грн премія, 97,50 грн надбавка за роботу в умовах режимних обмежень, 38,25 грн індексація;

-за грудень 2014 року 4421,68 грн, з яких: 650,00 грн посадовий оклад, 110,00 грн оклад за спеціальним званням, 152,00 грн надбавка за вислугу років, 456,00 грн - надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, 2931,00 грн премія, 44,03 грн надбавка за роботу в умовах режимних обмежень, 68,70 грн індексація, 9,95 грн доплата за службу в нічний час та святкові дні (а.с.33).

З довідки відповідача від 17.10.2019 №9384 вбачається, що за період з 30.08.2014 по 31.12.2014 винагорода за безпосередню участь в Антитерористичній операції не нараховувалась. Також зазначено, що накази на ОСОБА_1 у період з 30.08.2014 по 31.12.2014 у Білокуракинському РВ ГУМВС України у Луганській області відсутні (а.с.11).

Спірним у справі є наявність підстав для нарахування та виплати позивачу винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 30.08.2014 по 31.12.2014.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зазначив наступне.

Статтею 13 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з Положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону.

За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.

У спірний період (вересень - грудень 2014 року) питання виплати винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції було врегульовано пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету", відповідно до якого за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць, а також виданим на виконання цієї постанови наказом Міністерства внутрішніх справ України № 719 від 23 липня 2014 року.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2014 року № 158 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 719 від 23.07.2014, яким передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою починаючи з 01 травня 2014 року винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах.

Пунктом 2 наказу № 719 від 23.07.2014 встановлено: Винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що винагорода за безпосередню участь в АТО виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів АТО, а тільки за час фактичної участі цієї особи у відповідних заходах.

При цьому безпосередня участь в АТО на території Донецької та Луганської областей має бути обов`язково підтверджена наказами Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) та довідкою, виданою безпосередньо органом, в якому особа проходила службу.

Згідно з додатком 26 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» індексація, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не відносяться.

Отже, зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. В подальшому, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, Головним управлінням МВС України в області видається відповідний наказ, який свідчить про залучення особи до виконання заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою тощо та, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надано лист Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області від 18.11.2019 №10430, в якому зазначено, що ОСОБА_1 приймав участь в антитерористичній операції у період з 30.08.2014 по 31.12.2014 (а.с.45) та в якості додатків до листа надано:

-наказ Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області № 132 від 29.08.2014 про відрядження з метою забезпечення охорони громадського порядку, боротьби з тероризмом, запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою в межах проведення АТО на території Луганської області, з 30 серпня 2014 року до особливого розпорядження співробітників Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області, у тому числі і ОСОБА_1 на блокпости (а.с.46).

-талон посвідчення про відрядження №000085, відповідно до якого ОСОБА_1 відряджено до м.Сєвєродонецьк з 30.08.2014 по 06.09.2014;

-наказ Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області №28 від 10.10.2014 про відрядження з метою забезпечення охорони громадського порядку, боротьби з тероризмом, запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою в межах проведення АТО на території Луганської області, з 11 жовтня 2014 року до особливого розпорядження співробітників Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області, у тому числі і ОСОБА_1 на блокпости (а.с.49);

-талон посвідчення про відрядження №000135, відповідно до якого ОСОБА_1 відряджено до м.Сєвєродонецьк з 04.10.2014 по 18.10.2014 (а.с.50);

-наказ Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області №46 від 28.11.2014 про відрядження з метою забезпечення охорони громадського порядку, боротьби з тероризмом, запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою в межах проведення АТО на території Луганської області, з 11 листопада 2014 року по 06 грудня 2014 року співробітників Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області, у тому числі і ОСОБА_1 на блокпости (а.с.52);

-талон посвідчення про відрядження №000177, відповідно до якого ОСОБА_1 відряджено до м.Сєвєродонецьк з 29.11.2014 по 06.12.2014 (а.с.54).

Згідно вищезазначених доказів, позивач брав безпосередню участь в проведенні АТО, направлявся у відрядження та на блокпости у такі періоди: з 30.08.2014 по 06.09.2014, з 11.10.2014 по 18.10.2014, з 29.11.2014 по 06.12.2014.

Як судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, за вказаний період позивачу не нараховувалась та не сплачувалась винагорода за безпосередню в антитерористичній операції.

Таким чином, документально підтверджено, що позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції у серпні 2 дні, у вересні 6 днів, у жовтні 8 днів, у листопаді 2 дні та у грудні 6 днів.

Також, відповідачем надано довідку від 18.11.2019 №10429, з якого вбачається, що у період з 21.10.2014 по 04.11.2014 позивач перебував у відпустці 11 днів, серед яких у жовтні та 4 дні у листопаді, у період з 08.12.2014 по 17.12.2014 позивач перебував на лікарняному (а.с.32).

Враховуючи викладене, розмір винагороди за безпосередню участь в АТО, яка підлягає стягненню на користь позивача за 2014 рік повинен становити:

- за серпень 2014 року 193,54 грн за 2 дні безпосередньої участі в АТО;

- за вересень 2014 року 619,79 грн за 6 днів безпосередньої участі в АТО;

- за жовтень 2014 року 823,68 грн за 8 днів безпосередньої участі в АТО;

- за листопад 2014 року 332,18 грн за 2 дні безпосередньої участі в АТО;

- за грудень 2014 року 842,51 грн за 6 днів безпосередньої участі в АТО.

Всього розмір становить 2811,70 грн.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, та стягнути з відповідача на користь позивача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за періоди з 30.08.2014 по 06.09.2014, з 11.10.2014 по 18.10.2014, з 29.11.2014 по 06.12.2014 у загальному розмірі 2811,70 грн.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пункті 6 Постанови № 13 від 24.12.1999 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначення сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, відповідач як податковий агент згідно вимог Податкового Кодексу України зобов`язаний виплатити позивачеві винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір, розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Білокуракинського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції задовольнити частково.

Стягнути з Білокуракинського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (, адреса: 92200, Луганська область, Білокуракинський район, смт.Білокуракине, вул.Кірова, буд.25) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції з 30.08.2014 по 06.09.2014, з 11.10.2014 по 18.10.2014, з 29.11.2014 по 06.12.2014 у сумі 2811 (дві тисячі вісімсот одинадцять) гривень 70 копійок з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

У задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя Н.М. Басова