Справа № 679/939/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

02 грудня 2019 року
Київ
справа №679/939/16-а
провадження №К/9901/22310/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Сторчака В.Ю., Мельник-Томенко Ж.М., Ватаманюка Р.В. від 18 травня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив зобов`язати відповідача відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, призначити, нарахувати і виплатити йому через ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразову грошову допомогу в розмірі, передбаченому статтею 9, частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції, що діяла станом на 24 вересня 2012 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 листопада 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не розгляді питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути та вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Рішення мотивоване тим, що Міністерство оборони України у встановленому порядку не розглянуло заяву ОСОБА_1 та не прийняло рішення щодо можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги, чим допустило порушення права на належний розгляд поданої ним заяви та документів і прийняття відповідного рішення з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно.

4. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 листопада 2016 року скасовано. Прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

5. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з відсутності правових підстав для призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, оскільки інвалідність призначена більше ніж через 20 років після звільнення з військової служби.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, звернувся із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в період з 23.06.1987 по 10.05.1989 проходив військову службу у Збройних Силах СРСР в складі військової частини пп НОМЕР_1 в період бойових дій в Республіці Афганістан.

8. Згідно з висновком акту судово-медичного обстеження № 1461 від 29.08.2012 у ОСОБА_1 виявлені рубці м`яких тканин потиличної ділянки голови, лівого плеча, поперекової ділянки, лівої здухвинної ділянки, які можуть бути слідами загоєння осколкових поранень, що могли бути спричинені йому під час проходження військової строкової служби в період 1988 року.
9. Протоколом Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 30 серпня 2012 року №465 встановлено, що отримані ОСОБА_1 поранення, контузія, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
10. 24.09.2012 Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 було встановлено ІІІ групу інвалідності довічно у зв`язку з пораненням, контузією, отриманих у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

11. З метою вирішення питання про виплату одноразової допомоги, ОСОБА_1 у серпні 2015 року звернувся до Славутського ОМВК із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності, внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

12. Славутський ОМВК надіслав документи ОСОБА_1 через Хмельницький ОВК до Міністерства оборони України.

13. Листом Хмельницького ОВК № 7/3386 від 12.11.2015 ОСОБА_1 повідомлено про повернення документів щодо призначення одноразової грошової допомоги як таких, які не відповідають вимогам постанови КМУ від 25.12.2013 № 975. Вказано на те, що Департаментом фінансів Міністерства оборони України при розгляді його заяви щодо виплати одноразової грошової допомоги не встановлено підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо її призначення, оскільки дія постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 та нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на нього не поширюється у зв`язку з тим, що інвалідність встановлено до 01.01.2014.

14. Не погоджуючись з такими діями Міністерства оборони України, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

15. Касаційна скарга обґрунтована помилковістю висновку суду апеляційної інстанції про те, що враховуючи вид військової служби позивача, у останнього відсутні підстави для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, оскільки при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги він керувався нормами, які регламентують виплату такої допомоги при настанні інвалідності саме після звільнення з військової служби внаслідок нещасного випадку (у випадку позивача поранення, контузії), що мали місце в період проходження служби, а не безпосередньо сама служба.

16. У запереченні на касаційну скаргу Міністерство оборони України вказує на законність та обґрунтованість постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року. Зазначає, що оскільки ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, інвалідність йому встановлена 24.09.2012, граничний термін отримання інвалідності, яка давала б підстави для виплати йому зазначеної допомоги у разі інвалідності, сплинув після закінчення трьох місяців з моменту звільнення із служби, що вказує на відсутність правових підстав для нарахування та виплати йому грошової допомоги.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

18. Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

19. Згідно з частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

20. Пунктом другим Порядку № 499 передбачено, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.

21. Відповідно до пункту другого Порядку № 975 особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги. Пунктом 3 Порядку № 975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

22. Згідно з пунктом 12 Порядку № 975 (в редакції чинній на час звернення позивача за допомогою) призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

23. Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

24. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або, у разі відмови, для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

25. Виходячи з наведеного, Порядком № 975 встановлено вичерпний перелік рішень (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що приймаються розпорядником бюджетних коштів за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

26. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03 квітня 2018 року (справа № 750/5581/17), 21 серпня 2018 року (справа № 678/372/17).

27. Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення, однак, у даному випадку таке відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

28. Разом з тим, частково задовольняючи позов, суд зобов`язав відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 та вирішити питання щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги.

29. Однак, суд вважає, що задоволення позову в частині щодо зобов`язання вирішити питання призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги є втручанням суду в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

30. Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

31. Тобто, дискреційними повноваженнями є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

32. На підставі викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що судами попередніх інстанцій були неправильно застосовані норми матеріального права, що, в свою чергу, призвело до ухвалення незаконного рішення в частині щодо зобов`язання вирішити питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

33. З огляду на наведене, судові рішення відповідно до статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають скасуванню із ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

34. Відповідно до статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

35. За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі підлягають скасуванню, а касаційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 листопада 2016 року та Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді: Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний