Справа № 200/13203/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 р. Справа№200/13203/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (далі - позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 листопада 2019 року у виконавчому провадженні №60259969 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 листопада 2019 року за невиконання без поважних причин судового рішення накладення штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Позивач вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року допущено виключно з поважних причин, а саме у зв`язку з відсутністю асигнувань за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів». Крім того, позивач зазначив, що органом ДВС не було взято до уваги те, що ухвалою Верхового суду від 02 липня 2019 року відкрито провадження за касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанції, а тому виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду призведе до неправомірних стягнень коштів з Державного бюджету України.

Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами особового провадження відповідно до ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, призначено судове засідання на 28 листопада 2019 року.

27 листопада 2019 року на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, по-перше, що боржник здійснив розрахунок заборгованості, а не нарахував її як встановлено виконавчим документом, а отже рішення суду не виконано навіть в частині нарахування заборгованості та нарахування соціального внеску. По-друге, представник відповідача вважає безпідставними посилання позивача на те, що рішення суду підпадає під дію Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постанову КМУ №845, оскільки положення зазначеного закону регламентують стягнення коштів з державних органів, а рішення, яка перебуває на виконанні у відділі має зобов`язальний характер. Посилання позивача щодо відкриття касаційного провадження також на думку представника відповідача безпідставні, оскільки відкриття касаційного провадження не зупиняє виконання рішення.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача також просив суд розглянути справу за його відсутності.

Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи.

28 листопада 2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином до суду не з`явились.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (, адреса місцезнаходження: м.Слов`янськ, вул. Добровольського, буд. 2), третя особа: Державна судова адміністрація України (м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено, зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 17.07.2012 року по 12.09.2018 року включно, зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області () здійснити сплату єдиного соціального внеску з нарахованої ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 17.07.2012 року по 12.09.2018 року включно.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2019 року апеляційні скарги Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області та Державної судової адміністрації України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року у справі №200/13312/18-а - залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року у справі №200/13312/18-а залишено без змін.

14 червня 2019 року Донецьким окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист №200/13312/18-а про зобов`язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області здійснити сплату єдиного соціального внеску з нарахованої ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 17 липня 2012 року по 12 вересня 2018 року включно.(а.с. 34-35)

Після звернення ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про примусове виконання рішення, постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 09 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження № 60259969 з виконавчого листа №200/13312/19-а про зобов`язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області здійснити сплату єдиного соціального внеску з нарахованої ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 17 липня 2012 року по 12 вересня 2018 року включно, повідомлено боржника про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.(а.с. 39)

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області листом від 25 жовтня 2019 року №05-1650/19 повідомило Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про те, що виконання рішення суду має виконуватись за рахунок бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», передбаченої Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік», водночас дана програма та відповідний кошторис не доведена і не може бути використана територіальним управлінням. Крім того, відповідно до зазначеного листа, Територіальним управлінням ДСА України в Донецькій області було проведено розрахунок суми, яка підлягає виплаті та зазначено про наявність підстав для звернення державного виконавця до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення суду.(а.с. 47-48)

До зазначеного листа було додано розрахунок заробітної плати, що підлягає виплаті ОСОБА_1 згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року № 200/13312/18-а. (а.с. 49)

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 листопада 2019 року у виконавчому провадженні №60259969 за невиконання без поважних причин боржником рішення накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. (а.с.50-51)

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Нормами ч. 1, 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за заявою стягувача виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Згідно з нормами ч. 1, п. 16 і 18 ч. 3 ст. 18 цього Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Так, відповідно до ч. 1 - 3 цієї статті Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Так, відповідно до ч. 1 - 3 цієї статті Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Постановою КМУ від 03 серпня 2011 року №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі - Порядок).

Пункт 25 Порядку передбачає, що безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Таким чином, судові рішення, які передбачають виплату на користь суддів коштів, здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 051150 «Виконання рішень на судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Суд також звертає увагу, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області було проведено розрахунок суми, яка підлягає виплаті стягувачу, що підтверджується відповідним розрахунком від 17 липня 2019 року №05-1101/19вх. Таким чином, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року позивачем було здійснено всі залежні від нього дії для виконання судового рішення, а тому, посилання представника відповідача на не нарахування позивачем заборгованості є необґрунтованими та не приймаються судом.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 18 червня 2019 року у справі №826/721/16 (адміністративне провадження №К/9901/12499/18).

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу від 04 листопада 2019 року у розмірі 5100 грн. прийнята всупереч вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Судові витрати стягненню з відповідача не підлягають, оскільки за приписами частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно витрати, пов`язані із залученням свідків та проведення експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 листопада 2019 року у виконавчому провадженні №60259969 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 28 листопада 2019 року.

Рішення суду набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.І. Грищенко