Справа № 520/10336/19
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

26 листопада 2019 р. справа № 520/10336/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

представника позивача - Понамаренко Г.О.,

представника відповідача - Єрохіна І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ" (вул. Академіка Павлова, буд. 44,м. Харків,61068, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61027, ) про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-сервісна компанія" до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому з урахуванням уточнення до позовної заяви просить суд скасувати наказ ГУ ДПС у Харківській області № 731 від 23.09.2019 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-сервісна компанія".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що письмовий запит ГУ ДФС у Харківській області №20585/10/20-40-14-21-14 23.04.2019 не було отримано позивачем, про що сам відповідач вказує в наказі, що оскаржується, а тому, на думку позивача, рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Наказом №731 прийнято протиправно.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому вказано, що оскаржуваний наказ виданий у зв`язку з ненаданням у повному обсязі ТОВ «Тоогівельно-Сервісна Компанія» пояснень та їх документального підтвердження на обов`язкові письмові запити ГУ ДФС у Харківській області. На запит від 23.04.2019 року № 20585/20-40-14-21-16 підприємством Т0В «Торгівельно - Сервісна Компанія» (податковий номер 37091926) документів не надано, запит повернувся до ГУ ДФС у Харківській області з поштового відміткою про невручення.

Процесуальним правом надати відповідь на відзив позивач не скористався.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено з наявних в матеріалах справи доказів, що не заперечувалось представниками сторін, що 27 вересня 2019 року засобами поштового зв`язку позивач отримав копії повідомлення від 25.09.2019 №68 та наказу №731 від 23.09.2019 ГУ ДФС у Харківській області «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» (податковий номер 37091926).

Відповідно до змісту Наказу №731 від 23.09.2019 перевірка призначена з метою контролю за дотриманням ТОВ «Торгівельно - сервісна компанія» вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість щодо господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ «ЖСК Прометей» за грудень 2017 р.; ТОВ «Сарекс груп 2000» за січень 2018 р.; ТОВ «Спецтранс» за лютий 2018 р.; ТОВ «Вілл торг» за лютий, квітень 2018 р.; ТОВ «Циклон ТФ» за березень 2018 р.; ТОВ «ХК Бриз» за березень 2018 р.; ТОВ «Веріс Трейд» за травень 2018 р.; ТОВ «Мирвус» за червень 2018 р.; TOB «НЕСОН» за жовтень 2018 р.; ТОВ «Полимер ВПК» за грудень 2018 р.; ТОВ "Астерия Флайт" за грудень 2018 р. та податкових зобов`язань за ланцюгом постачання.

Відповідно до тексту Наказу №731 від 23.09.2019 підставою для призначення невиїзної перевірки є п.п.78.1.1, 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України в зв`язку з ненаданням позивачем пояснень та їх документального підтвердження на обов`язкові письмові запити ГУ ДФС у Харківській області №45933/10720-40-14-21-16 від 05.11.2018 , №50710/10/20-40-14-21-16 від 05.12.2018, №52972/10/20-40-14-21-13 від 19.12.2018, №11556/10/20-40-14-21-14 від 11.03.2019, №20585/10/20-40-14-21-14 від 23.04.2019.

Відповідачем направлено на адресу позивача наступні письмові запити:

- №45933/10720-40-14-21-16 від 05.11.2018 про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо взаємовідносин ТОВ «ТСК» з контрагентами ТОВ «Промислові мастила Схід» за січень 2016 р., ТОВ «Сарекс груп 2000» за січень 2018 р., ТОВ «Спецтранс» за лютий 2018 р., ТОВ «Вілл торг» за лютий, квітень 2018 р., ТОВ «Циклон ТФ» за березень 2018 р., ТОВ «ЖСК Прометей» за грудень 2017 р., ТОВ «Мирвус» за червень 2018 р.;

- №50710/10/20-40-14-21-16 від 05.12.2018 про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо взаємовідносин ТОВ «ТСК» з контрагентом ТОВ «ХК Бриз» за березень 2018 р.;

- №52972/10/20-40-14-21-13 від 19.12.2018 про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо взаємовідносин ТОВ «ТСК» з контрагентом ТОВ «Веріс Трейд» за травень 2018 р.;

- №11556/10/20-40-14-21-14 від 11.03.2019 про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо взаємовідносин ТОВ «ТСК» з контрагентом ТОВ «НЕСОН» за жовтень 2018 р.

На вказані запити позивачем надано через канцелярію ГУ ДФС України в Харківській області письмові пояснення та копії первинних документів, які вимагалися податковим органом, що підтверджується долученими до справи копіями письмових відповідей ТОВ «ТСК» із штампом відповідача про отримання від 28.11.2018 р. на запит №45933/10720-40-14-21-16 від 05.11.2018 р., від 19.12.2018 р. на запит №50710/10/20-40-14-21-16 від 05.12.2018 р., від 09.01.2019 р. на запит №52972/10/20-40-14-21-13 від 19.12.2018 р., від 16.04.2019 р. на запит №11556/10/20-40-14-21-14 від 11.03.2019 р.

Судом встановлено, що письмовий податковий запит №20585/10/20-40-14-21-14 від 23.04.2019 контролюючим органом направлено поштовим відправленням на адресу позивача, але повернено поштою 20.05.2019 відповідачу.

Позивач вказує, що вказаний письмовий запит податкового органу не отримав та з його текстом не ознайомлений. Доказів протилежного до суду не надано.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Згідно із п.73.3 ПКУ контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

За змістом п.73.3 ст.73 ПК України письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Абз.3 п.73.3 ст.73 ПКУ зобов`язує контролюючий орган окрім підстав для надіслання запиту відповідно до цього пункту обов`язково вказати інформацію, яка це підтверджує.

Відповідно до абз. 11 п. 73.3 ст.73 ПК України платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.

Згідно п. 42.2. Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п. 42.4. Податкового кодексу України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет. (Абзац другий пункту 42.4 статті 42 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2725-VIII від 16.05.2019).

Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом четвертим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок регламентовано статтею 78 ПК України.

Відповідно до п.п.78.1 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, викладених в підпункті 78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Підпунктом 78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України передбачено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, зазначений 15-денний строк протягом якого у платника податків існує обов`язок надати письмові пояснення та документи починає відлік саме з дня отримання запиту.

Відповідно п.п.78.1.4. Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отже, зазначений 15-денний строк протягом якого у платника податків існує обов`язок надати письмові пояснення та документи починає відлік саме з дня отримання запиту.

Відповідно до пункту 78.4. статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до пунктів 79.1 та 79.2 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

З аналізу ст.42, ст.73, п.п.78.1.1 Податкового кодексу України слідує, що рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки може бути прийнято податковим органом лише в разі одночасної наявності таких умов:1)належного складання податковим органом і направлення на адресу платника податків обов`язкового письмового запиту; 2) фактичного отримання платником податків такого запиту; 3) закінчення 15-денного строку від дня отримання платником податків письмового запиту податкового органу; 4) ненадання платником податків до податкового органу письмових пояснень та документальних підтверджень по суті отриманого запиту.

При цьому такий вид перевірки здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом, у межах спірних правовідносин - у тому числі на підставі документів, що витребувані запитом, який платних податків не отримав.

Судом встановлено зі змісту п`яти письмових запитів відповідача та тексту оскаржуваного наказу, що підставою для надання письмових пояснень та їх документальних підтверджень податковий орган визначає наявність у нього податкової інформації про допущене позивачем порушення норм п.198.1 ст.198 ПК України, однак в текстах податкових запитів відсутнє посилання фіскального органу на виявлення ним недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, що є підставою для проведення перевірки за п.78.1.4. ПК України.

Зі змісту позовної заяви, відзиву на позов, пояснень представників сторін у судовому засіданні судом встановлено, що між сторонами відсутній спір щодо фактичних обставин справи в частині про неотримання платником податків запиту №20585/10/20-40-14-21-14 23.04.2019.

Причиною виникнення спору є різне тлумачення сторонами положень Податкового кодексу України в частині можливості застосування п.п.78.1.1, 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України для призначення позапланової невиїзної перевірки у зв`язку з ненаданням відповіді на запит контролюючого органу у разі його неотримання платником податків.

Щодо посилань представника контролюючого органу на правову позицію Верховного Суду, викладену у рішенні від 24.09.2019 у справі №825/1109/16 про те, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що висновок Верховного Суду, на який посилається представник відповідача, зроблено судом у справі, предметом спору в якій були правовідносини щодо стягнення податкового боргу та стосувався, зокрема, неотримання платником податків податкової вимоги (повернута відділенням поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання).

У межах процедури стягнення податкового боргу податкова вимога слугує документом, що містить відомості про факт виникнення грошового зобов`язання, розмір податкового боргу, тощо.

Загальновідомо, що процедура проведення документальної невиїзної перевірки за своєю правовою природою відрізняється від процедури стягнення податкового боргу, зокрема, рішення, що приймаються контролюючим органом, мають для платників податків різні правові наслідки.

При цьому факт отримання платником податків письмового запиту і ненадання у такому випадку документів та пояснень за умови призначення саме невиїзної перевірки має вирішальне значення для висновків контролюючого органу за результатами перевірки, оскільки невиїзна перевірка здійснюється у тому числі на підставі наданих платником податків документів.

За таких обставин суд вважає необґрунтованими посилання представника контролюючого органу на вищевказаний висновок Верховного Суду у межах спірних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам. Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Досліджені у ході судового розгляду матеріали справи свідчать про те, що платником податків надавались відповіді на перші чотири запити контролюючого органу. Ненадання відповіді на п`ятий запит було однією із підстав для призначення позапланової виїзної перевірки позивача на підставі наказу, що був предметом оскарження у справі №520/7197/19.

При цьому у судовому засіданні представником відповідача надано пояснення, що п`ятий запит повторно поштою або засобами електронного зв`язку позивачу не надсилався.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі.

Принцип добросовісності вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії. Добросовісне прийняття рішень, вчинення дій чи допущення бездіяльності не заперечує можливості відхилення при цьому від закону, однак виключає умисел на таке порушення.

Метою дотримання принципу пропорційності є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб`єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи.

У межах спірних правовідносин відповідачем не надано достатніх доказів, що свідчили б про обґрунтованість винесення оскаржуваного наказу за умови неотримання платником податків запиту контролюючого органу та вчинення відповідачем усіх дій для забезпечення можливості позивача отримати такий запит та надати відповідні документи, на підставі яких буде проводитись невиїзна перевірка, а тому суд приходить до висновку про недотримання фіскальним органом вищенаведених принципів, визначених статтею 2 КАС України.

Відповідно до п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04, 10 лютого 2010 року) Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

З огляду на зазначене правова позиція відповідача на обґрунтування правомірності винесення оскаржуваного рішення у зв`язку з ненаданням позивачем відповіді на запит, який він фактично не отримував, є неприйнятною.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом. Доказів протилежного відповідачем як суб`єктом владних повноважень до суду не надано.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ" (вул. Академіка Павлова, буд. 44, м. Харків,61068, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027, ) про скасування наказу - задовольнити.

Скасувати наказ ГУ ДПС у Харківській області № 731 від 23.09.2019 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ" (вул. Академіка Павлова, буд. 44, м. Харків,61068, ) судовий збір у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 05 грудня 2019 року.

Суддя О.Г. Котеньов