Справа № 240/12015/19
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

03 грудня 2019 року м. Житомир справа № 240/12015/19

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шуляк Л.А., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Новоград-Волинської міської ради до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови,

встановив:

Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Новоград-Волинської міської ради звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову у ВП № 60281317 від 20.11.2019 про стягнення з Комунального неприбуткового підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Новоград-Волинської МР на користь держави виконавчий збір в сумі 16 692 грн, винесену старшим державним виконавцем Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Де Кеннедіс Романом Олександровичем.

Разом з адміністративним позовом позивачем 02 грудня 2019 року подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення стягнення за виконавчим документом - постановою ВП №60281317 від 20.11.2019 про стягнення виконавчого збору в сумі 16 692 грн, винесеною старшим державним виконавцем Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Де Кеннедіс Романом Олександровичем до набрання рішення законної сили;

- зупинити дію:

- постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60676016 від 20.11.2019;

- постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП №60676016 від 20.11.2019.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що постанова від 20.11.2019 Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у виконавчому провадженні №60281317 про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 16 692 грн, яка стала підставою звернення до суду, на думку позивача, винесена старшим державним виконавцем з порушенням вимог п.1 ч.5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того наголошено, що державним виконавцем на виконання оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору відкрито виконавче провадження №60676016 від 20.11.2019.

Враховуючи те, що оскарження постанови відповідача не зупиняє її виконання, а для відновлення наслідків, до яких призведе звернення цієї постанови про примусове виконання буде необхідно докласти значних сил та витрат, позивач просить забезпечити позов.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст.154 КАС України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

У зв`язку з відсутністю виняткових обставини, які унеможливлюють розгляд заяви про забезпечення позову без участі сторін, суд вважає за можливе розглянути її без проведення судового засідання.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Із системного аналізу вимог наведених норм випливає, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Законодавець встановив три підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;

- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють згідно частини 4 статті 150 КАС України дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відтак, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до п. 5 ч. 1. ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З матеріалів справи встановлено, що 20 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Де Кеннедіс Романом Олександровичем винесено постанову у виконавчому провадженні №60281317 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн.

В подальшому, 20 листопада 2019 року на підставі вищевказаної постанови про стягнення виконавчого збору державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №60676016 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн.

Тобто, постанова про стягнення виконавчого збору перебуває на примусовому виконанні і державний виконавець може вчиняти усі передбачені законом виконавчі дії, в тому числі звертати стягнення на заробітну плату позивача.

Наведені обставини свідчать про те, що в разі задоволення позовних вимог для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Водночас, наразі суд не вбачає ознак очевидної протиправності оскаржуваних рішень, або очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду. Оцінку оскаржуваним рішенням буде надано в ході розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача щодо необхідності у застосуванні заходів забезпечення позову, оскільки здійснення стягнення Новоград-Волинським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з позивача виконавчого збору до закінчення розгляду справи по суті щодо правомірності винесення даного виконавчого документа, призведе до істотного ускладнення захисту прав позивача в разі задоволення позовних вимог та скасування рішень, на підставі яких вчиняються виконавчі дії.

Згідно частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно частини 6 статті 154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує співрозмірність вимог у заявленому клопотанні про забезпечення позову, заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в даних правовідносинах, належним способом забезпечення позову є зупинення стягнення за постановою від 20.11.2019, винесеної відповідачем у виконавчому провадженні ВП№60281317 про стягнення виконавчого збору у сумі 16 692,00 грн, яка є виконавчим документом, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №240/12015/19.

Крім того, суд також враховує те, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у вищевказаному виконавчому провадженні не порушить прав та законних інтересів стягувача (відповідача) чи інших осіб.

В свою чергу, п. 5 ч.3 ст. 151 КАС України передбачено, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

А тому, заява про забезпечення позову в частині зупинення дії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60676016 від 20.11.2019 та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП №60676016 від 20.11.2019 не підлягає задоволенню, оскільки вказані постанови не є предметом оскарження в адміністративній справі №240/12015/19.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення заяви позивача про забезпечення даного позову.

Згідно статті 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Заяву Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Новоград-Волинської міської ради про забезпечення позову - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за постановою від 20.11.2019, винесеною старшим державним виконавцем Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Де Кеннедіс Романом Олександровичем у виконавчому провадженні ВП№60281317 про стягнення виконавчого збору у сумі 16 692,00 грн до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №240/12015/19.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Негайно надіслати примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя Л.А.Шуляк