Справа № 260/377/19
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10402/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Шевчук С. М.,

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року в справі №260/377/19 (головуючий суддя - Калинич Я. М., м. Ужгород, повний текст судового рішення складено 27 серпня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області від 23.11.2018 за № та за № від 23.11.2018.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що з метою зменшення фінансового навантаження в умовах кризових явищ в економіці України, у зв`язку із достроковим погашенням позивачем частини кредитної заборгованості 27 серпня 2017 року укладено договір між Позичальником та Кредитором про припинення зобов`язань за кредитним договором №014/4036/74/3952 від 31 травня 2007 року. В пункті 1 Договору про припинення зобов`язань за кредитним договором зазначено, що сума заборгованості за кредитним договором станом на 29 серпня 2017 року складає 58966,24 доларів США, що складає еквівалент 1762346, 54 гривень, в тому числі: - сума основного боргу (неповернутого кредиту) 46764,85 доларів США, що складає еквівалент 1193240,78 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення Договору; - проценти, нараховані за користування кредитом - 12201,39 доларів США, що складає еквівалент 311327,76 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення Договору; - розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за Кредитним договором - 257778,00 гривень. Після укладення договору прощення 04 травня 2018 року позивач відобразила відомості у річній декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік та вказала суму 374118,80 гривень з якої повинна сплатити податок. Переконана, що вказана сума відповідає діючому законодавству.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскільки, апелянт взяла кредит в іноземній валюті до 1 січня 2014 року, а прощення такого боргу відбувалось вже після 1 січня 2015 року, то переводячи суму боргу, з якого буде сплачуватись податок на дохід та військовий збір, після анулювання боргу банком у національну валюту - потрібно застосовувати офіційний курс НБУ станом на 1 січня 2014 року, а саме 7,99300 грн. за 1 дол. США. При цьому, виходячи із положень самого ПК України (п.8 пр.1 p. XX Перехідних положень), чітко видно, що для застосування даних положень, законодавець вказує на необхідність переведення боргу у національну валюту та необхідність прощення Банком саме різниці, шо утворилась в результаті девальвації гривні. Вважає, що приймаючи до уваги вище викладені зміни до Податкового кодексу нею було правильно задекларовано суму 374 118,80 грн. Відтак, відповідач безпідставно дійшов висновку, що позивач порушив підпункт "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Представником Головного управління ДФС у Закарпатській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Поряд з цим зазначає, що основною підставою для застосування пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України є зміна валюти зобов`язання до прощення боргу, а також прощення банком не самого тіла кредиту, а саме суми, що є різницею між сумою боргу, що виникла через зростання курсу іноземної валюти. Оскільки, переведення боргу у національну валюту не було, а борг було прощено в іноземній валюті - доларах CШA, то розрахунок потрібно здійснювати по курсу Національного банку України, станом на день прощення боргу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Встановлено, що ГУ ДФС у Закарпатській області проведено позапланову невиїзну документальну перевірку з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб по отриманому у 2017 році від АТ "Райффайзен Банк Аваль".

За результатами перевірки контролюючим органом було складено акт від 03.10.2018 №1040/07-16-13-05-07/ НОМЕР_1 , встановлено порушення позивачем: пп. 164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ, із змінами та доповненнями, донараховано до сплати податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік в сумі 147441,96 грн.; пп.1.2 п.161 підр.10 розд. XX Перехідних положень ПК України, ст.163 ПК України від 02.12.2010р. № 2755-VI, із змінами та доповненнями, донараховано до сплати військовий збір за 2017 рік в сумі 12286,83 грн.; пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49 розд. II. ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ, із змінами та доповненнями, в частині неподання декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік.

На підставі висновків зазначеного Акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення рішення від 23.11.2018: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 184302,45 грн; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 15358,54 грн; №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 170,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими ГУ ДФС у Закарпатській області податковими повідомленнями рішеннями від 23.11.2018 року № та №, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного позову, суд першої інстанції мотивував це тим, що анульована банком сума боргу є доходом платника податку в розумінні ПК України, та підлягає оподаткуванню в порядку абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України. Зазначений дохід позивач був зобов`язаний включити до податкової декларації за 2017 рік та сплатити з нього податок з доходів фізичних осіб. Також зазначає, що у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з урахуванням норм підпункту "д" пункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України та оподатковується податком на доходи фізичних осіб.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Однією із функцій контролюючого органу відповідно до пп.191.1.2 п.191.1 ст. 191 Податкового Кодексу України є контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Як встановлено, проведення даної перевірки позивача було зумовлено відомостями відділу Державного реєстру ДФС України ("Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів") відповідно до яких, ФО ОСОБА_1 у 2017 році отримано дохід у сумі 1193240,78 грн. від AT "Райфайзен Банк Аваль" за ознакою доходу 126 - "Дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)". Вид доходи - анулювання суми основного боргу за кредитним договором.

З метою підтвердження інформації, що відображена у відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, стосовно отримання ОСОБА_1 доходу у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) протягом 2017 року в сумі 1193240,78 грн, ГУ ДФС у Закарпатській області направлено лист від 25.04.2018 року №3581/10/07-16-13-01-09 на адресу АТ "Райфайзен Банк Аваль".

AT "Райфайзен Банк Аваль" листом від 22.05.2018 року №4-2/406 надано підтвердження інформації про анулювання (прощення) заборгованості відповідно до укладеного Договору про припинення зобов`язань від 29.08.2017 року за Кредитним договором від 31.05.2007 року №014/4036/74/32952 ФО ОСОБА_1 у сумі 46764,85 дол. США, що у еквіваленті за валютним курсом НБУ на день нарахування становить 1193240,78 грн., з відображенням у податковому розрахунку по формі 1 ДФ суми 344896,04 грн. як додаткове благо за ознакою доходу " 126".

Крім цього, встановлено, що 31.05.2007 між позивачем (Позичальник) та Відкритим акціонерним товариством "Райффайзем Банк Аваль" (Кредитор) укладено Кредитний договір №014/4036/74/32952, відповідно до пункту 1.1 якого Кредитор, на положеннях і умовах цього Договору, надає Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії (надалі кредит) з лімітом 70700,00 доллар.

У 2017 році між АТ "Райфайзен Банк Аваль" та ФО ОСОБА_1 було укладено Договір про припинення зобов`язань за Кредитним договором від 31.05.2007 №014/4036/74/32952, яким анульовано (прощено) ФО ОСОБА_1 заборгованість у сумі 46764,85 дол. США, що у еквіваленті за валютним курсом Національного банку України на день укладення договору становить 1193240,78 грн.

Вищевказаний Договір №014/4036/74/32952 від 29.08.2017 року підписаний позивачем.

У 2018 році позивачем подано річну декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, в якій задекларовано отриманий дохід як додаткове благо не 1193240,78 грн., а 374118,80 грн. та визначено суму податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 67341,38 грн. та суму військового збору у розмірі 5611,78 гривень, з чого можна зробити висновок про несплату позивачем податку не в повному обсязі.

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 179.1 ст.179 ПК України встановлено обов`язок платника податку подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом (п.179.7 ст.179 ПК України).

Відповідно до пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Згідно з пп. "д" 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Отже, аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в його постановах від 10 травня 2018 року по справі №802/142/17-а та від 07 червня 2018 року у справі №809/1343/17.

Як встановлено та підтверджується матеріалами справи, сума прощеної заборгованості складає 1193240,78 грн. та є основною сумою боргу (неповернутого кредиту), яка не включає в себе штрафи, пеню, тощо, таке анулювання (прощення) здійснене за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Також, слід зазначити, що відповідно до пункту 5 укладеного 29.08.2017 Договору про припинення зобов`язань за Кредитним договором від 31.05.2007 року №014/4036/74/32952, позивача повідомлено відповідно до пп. "д" 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України про анулювання (прощення) заборгованості в сумі основного боргу (неповернутого кредиту), та про те, що сума анульованого (прощеного) боргу буде включена Кредитором до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь Позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому борг було анульовано (прощено) (а. с. 15 зворот).

З вказаного слідує, що позивач належним чином повідомлений банком про суму анулювання (прощення) заборгованості на вказаних умовах та про свій обов`язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної основної заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Відтак, анульована банком сума боргу підлягає оподаткуванню в порядку абз. "д" пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, а вказаний дохід позивач був зобов`язаний включити до податкової декларації за 2017 рік та сплатити з нього податок з доходів фізичних осіб.

Поряд з цим, пунктом 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України, встановлено, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Згідно укладеного 29.08.2017 між АТ "Райфайзен Банк Аваль" та ФО ОСОБА_1 . Договору про припинення зобов`язань за Кредитним договором від 31.05.2007 року №014/4036/74/32952, було анульовано (прощено) ФО ОСОБА_1 заборгованість у сумі 46764,85 дол. США, що у еквіваленті за валютним курсом Національного банку України на день укладення договору становить 1193240,78 грн.

Оскільки рішенням щодо анулювання (прощення) боргу (кредиту) ОСОБА_1 анульовано (прощено) основну суму боргу (кредиту), а не суму у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом та включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з урахуванням норм пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

В даному випадку застосування пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України є безпідставним, оскільки не стосується прощеної (анульованої) суми боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, щодо якого було проведено зміну валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, а тому до правовідносин у даній справі застосовуватись не може, оскільки зміни валюти зобов`язання не відбувалось.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.06.2019 у справі №826/945/17 та від 24.06.2019 у справі №821/389/18.

Також, слід вказати, Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у ст. 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені ст. 176 цього Кодексу.

Оскільки під час розгляду справи встановлено отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага, відтак визначення позивачу грошового зобов`язання зі сплати військового збору, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту) є правомірним.

Враховуючи встановленні обставини справи та чинні законодавчі норми колегія суддів прийшла до неспростовного переконання, що прийнятті податковим органом податкові повідомлення - рішення №№ , від 23.11.2018 є правомірними та скасуванню не підлягають.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного про відмову у задоволенні позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року в справі №260/377/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 2 грудня 2019 року