Справа № 642/6992/19
Суддя: Грінчук О. П.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/6992/19
Провадження № 2-а/642/127/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.,

за участю секретаря судового засідання - Сузанського О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в мХаркові справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СрПП Шевченківського відділення поліції Куп`янського ВП ГУ НП в Харківській обл. капітана поліції Хулієв Рустама про визнання дій протиправними та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері дорожнього руху,

в с т а н о в и в :

09.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії начальника СрПП Шевченківського відділення поліції Куп`янського ВП ГУ НП в Харківській обл. капітана поліції Хулієва Р. щодо складання 02.10.2019 відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №102012 від 02.10.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. та просить скасувати таку постанову, вказуючи, що 02.10.2019 близько 19-00 год. він керував т.з. ВАЗ-21723, д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Парковій в смт Шевченково Харківської обл., при цьому, він рухався прямо та поворот ліворуч/праворуч не здійснював, проте після проїзду одного з перехресть по вказаній вулиці був зупинений працівниками поліції з підстав, що при повороті праворуч він не ввімкнув світловий індикатор повороту, за що начальником СрПП Шевченківського відділення поліції Куп`янського ВП ГУ НП в Харківській обл. капітана поліції Хулієвим Р. відносно нього було винесено постанову серії ДП18 №102012 за ч.2 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає таку постанову незаконною та необгрунтованою, а дії поліцейського протиправними, оскільки на його прохання надати йому для огляду фото чи відео про порушення ним Правил дорожнього руху, поліцейський відмовився, посилаючись на відсутність такої фіксації. Після висловлення поліцейським звинувачень, він пішов до свого автомобілю і повернувся вже з постановою, при цьому, будь якої підготовки до розгляду справи він не здійснив, не оголосив хто розглядає справу, та кого притягують до адміністративної відповідальності, не були вирішенні клопотання, не досліджені докази, не заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, не допитані свідки, не роз`яснені права та обов`язки, у тому числі право на правову допомогу, чим порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП, постанова не містить посилання на докази, якими підтверджується його вина за ч.2 ст. 122 КУпАП, у ній не вказано, на якому саме перехресті відбулось порушення ним Правил дорожнього руху, тому вважає дії поліцейського про притягнення його адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення протиправними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП незаконною та необгрунтованою, а тому просить її скасувати.

Ухвалою суду від 16.10.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

29.10.2019 після усунення позивачем недоліків позовної заяви провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв чи клопотань до суду не надавав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів у відсутність осіб, що не з`явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, встановив наступне.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.9 КАС України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КАС України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.9.ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 02.10.2019 начальником СрПП Шевченківського відділення поліції Куп`янського ВП ГУ НП в Харківській обл. капітана поліції Хулієвим Р. була винесена постанова серія ДП18 №102012 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, 02.10.2019 о 18 год. 39 хв. в Харківській обл., смт Шевченково, по вул. Парковій, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. ВАЗ-21723, під час зміни напрямку руху, а саме повороту праворуч не ввімкнув сигнал повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 «б» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. До ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів підчас виконання ними невідкладного службового завдання),а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 (далі по тексту -ПДР) водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ч.1 ст. 72 КАС України, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями частини 1 статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Також, згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Однак, відеозапис події та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та фіксація вчинення ОСОБА_1 порушення п.9.2 б ПДР України в матеріалах справи відсутні, в судове засідання відповідачем не надані.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, в постанові, що оскаржується, в графі «до постанови додаються» не зазначено жодного доказу, на підставі якого інспектором було прийняте рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення.

Крім того, зі змісту постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 рухався в Харківській обл., смт Шевченково, по вул. Парковій та під час зміни напрямку руху, а саме повороту праворуч не ввімкнув сигнал повороту відповідного напрямку, при цьому не зазначено, на якому саме перехресті ОСОБА_1 було порушено п.9.2 б ПДР України, оскільки зазначена вулиця має декілька перехресть.

Суд звертає увагу, що начальник СрПП Шевченківського відділення поліції Куп`янського ВП ГУ НП в Харківській обл. капітана поліції Хулієв Р. жодним чином не був позбавлений можливості надавати докази, у тому числі й відеозапис подій, що мали місце 02.10.2019, на підтвердження вини позивача у вчиненні вищезазначеного правопорушення, проте таким правом не скористався.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Жодних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 порушення п.9.2 «б» ПДР відповідачем не надано та судом не встановлено.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що факт порушення п.9.2 «б» ПДР не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.9.2 «б» ПДР.

Отже, у суду відсутні беззаперечні підстави для висновку, що ОСОБА_1 було порушено п.9.2 «б» ПДР, у зв`язку з чим, з огляду на норми ч.2 ст.77 КАС України, та наявність обставин на які посилається позивач у своєму позові, неможливо стверджувати про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Законодавчі норми, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дають підстави вважати, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак доказів того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, зокрема, пояснень свідків, інформації з технічних засобів, відповідачем до постанови не долучено та до суду не надано.

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові КАС ВС від 26.04.2018р. у справі №338/1/17

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови та факту порушення позивачем п. 9.2 «б» ПДР України, відтак і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 72, 77, 94, 241-247, 250-251, 268-272, 286, 295 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника СрПП Шевченківського відділення поліції Куп`янського ВП ГУ НП в Харківській обл. капітана поліції Хулієв Рустама про визнання дій протиправними та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері дорожнього руху - задовольнити.

Визнати протиправними дії начальника СрПП Шевченківського відділення поліції Куп`янського ВП ГУ НП в Харківській обл. капітана поліції Хулієв Рустама щодо винесення постанови серії ДП 18 №102012 від 02.10.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Скасувати постанову серії ДП18 №102012 від 02.10.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, згідно ч.4 ст. 286 КАС України, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Головуючий