Справа № 346/2691/19
Суддя: Беркещук Б. Б.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/2691/19
Провадження № 2-а/346/68/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б. Б.

секретаря: Матушевської Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду та просить визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 04 червня 2019 р. (серія НК № 545523) про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу розмірі 255,00 грн.

Свій позов мотивує тим, що зідно з вищезазначеною постановою 03.06.2019 р. о 12 год. 57 хв., на автодорозі Н-10 в селі Лісна Слобідка Коломийського району керуючи транспортним засобом він, позивач, ніби то, рухався зі швидкістю 93 км/год., при цьому перевищивши дозволену швидкість на 43 км., чим порушив п.п. 12.4 ПДР і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що в його діях, які кваліфікуються за ч.1ст.122 КУпАП взагалі відсутній сам факт вчинення правопорушення. Вказує, що 03.06.2019 р. близько 13:00 год. керуючи належним йому автомобілем «Nissan Qashqai» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 рухався по автодорозі в селі Лісна Слобідка Коломийського району. Під час руху його т.з. було зупинено, і працівник поліції ствердив, що він, позивач, порушив ПДР тобто вчинив адміністративне правопорушення, перевищивши дозволену швидкість руху на 43 км/год.

Як вказано в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, швидкість руху його автомобіля вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TRU CAM LTI 20/20. Зазначає, що їхав в потоці транспортних засобів, які рухалися і попереду і ззаду в одному напрямку безпосередньо один за одним, тому ставить під сумнів, що прилад TruCam, яким користувались працівники поліції міг зафіксувати швидкість іншого автомобіля, оскільки він не перевищував допустиму швидкість.

Звертає увагу суду на те, що даний пристрій не є стаціонарним, тому не може об`єктивно та достовірно вимірювати швидкість руху транспортних засобів, оскільки будь-який рух особи, яка його утримує під час здійснення вимірювання або невірний кут тримання цього пристрою обов`язково призведуть до викривлення показників зафіксованої швидкості.

Крім того, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №У3197-12, вилучений з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02.11.2015, а тому сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 не є чинним з 02.11.2015.

Вважає, що вимірювання швидкості руху належного йому автомобіля, що було проведено інспектором патрульної поліції з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів TruCAM LTI20/20, вчинено без жодних законних підстав, а отримані технічні дані щодо швидкості покладені в основу обставин правопорушення необґрунтовано, тож є підстави не довіряти технічному приладу вимірювання швидкості, у зв`язку з чим постанову серії НК № 545523 від 03.06.2019 р. про накладення адміністративного стягнення вважає неправомірною.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовільнити .

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП

в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав.

Враховуючи заяву позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 545523 від 03 червня 2019 року до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Позивача визнано винуватим у тому, що він 03.06.2019 р., о 12 год. 57 хв., на автодорозі Н-10 в селі Лісна Слобідка Коломийського району керуючи транспортним засобом «Nissan Qashqai» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 93 км/год., при цьому перевищивши дозволену швидкість на 43 км., чим порушив п.п. 12.4 ПДР (а.с.3).

Швидкість руху автомобіля вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TRU CAM LTI 20/20.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

На спростування заявленого позову і правомірності прийнятого рішення, відповідачем не надано відзиву на адміністративний позов, не надано підтверджень що Атаманюк рухався з перевищенням встановлених обмежень швидкості у населеному пункті та не подано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем правил ПДР.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частинами 1,2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із дослідженого суд доходить висновків, що в матеріалах справи відсутні докази про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відтак, позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.122,245, 251,280 КУпАП, ст. ст.5,7-10,72,77,139, 229,241-246,250, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовільнити.

Постанову серії НК № 545523 від 03 червня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді штрафу розмірі 255,00 грн., визнати незаконною та скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП, місцезнаходження 76023, м. Івано-Франківськ, вул. Юності, 23.

Суддя Беркещук Б. Б.