Справа № 200/10588/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року справа №200/10588/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Казначеєва Е.Г., Сухарька М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Волноваського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 р. у справі №200/10588/19-а (головуючий І інстанції суддя Мозговая Н.А., повне рішення складено 27 вересня 2019 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Волноваського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про стягнення податкового боргу, -

УСТАНОВИВ:

У серпні 219 року Головне управління ДПС у Донецькій області (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (далі - відповідач), в якому просив стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 135 094,14 грн. (а.с. 4-6).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем обов`язок щодо сплати суми податкового зобов`язання не виконується. Зазначає, що на теперішній час загальна сума податкового боргу з «Надходження рентної плати за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ» у зв`язку з несплатою нарахованої пені становить 135094,14 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 135094,14 грн. (а.с. 65-67).

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, вважає що судове рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги наголошує на тому, що відповідно до статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Волноваське ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» зареєстроване та здійснює свою господарську діяльність у населеному пункті, на територій якого здійснювалась антитерористична операція, позивач є звільненим з 10 червня 2014 року від відповідальності, відповідно до сертифікатів Торгово-промислової палати України від 29.10.2014р. №1213 та 25.11.2014р. №1735, за неналежне виконання своїх обов`язків (а.с. 71-73).

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» (ідентифікаційний код 00191678, 87547, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця К. Лібкнехта, будинок 177А) зареєстроване в якості юридичної особи 03.09.2007 року.

Відокремленим підрозділом позивача є Волноваське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства «Вода Донбасу», ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи: 35580838, місцезнаходження ВП: 85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Героїв, 51 ОМБР, буд. 97. Перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Волновасько-Мангушське управління, Волноваська ДПІ (а.с. 10).

На підставі самостійно поданої до ДПІ у Волноваському районі ГУ Міндоходів у Донецькій області податкової декларації № від 14.07.2014 р., № від 15.10.2014 р. у відповідача виникла заборгованість за спеціальне використання води.

У зв`язку з несплатою платником податку КП «Компанія «Вода Донбасу» узгоджених податкових зобов`язань, податковим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 5-25 від 23.01.2015 року, яка була направлена рекомендованим листом з повідомленням та отримана відповідачем 30.01.2015 року. Вказана вимога не оскаржувалась та не відкликалась.

Відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України у період з 23.01.2018 по 12.06.2019 нарахована пеня у розмірі 135094,14 грн.

Спірним у даній справі є правомірність стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують підприємство в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 135094,14 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За унормуванням підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Правилами пункту 20.1.19 статті Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи, зокрема, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).

У відповідності до підпункту 59.3 статті 59 цього ж Кодексу визначено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Підпунктом 59.4 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5 статті 59 Податкового кодексу України).

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином надіслав відповідачу для узгодження податкову вимогу.

В матеріалах справи відсутні докази її оскарження а також повного погашення у встановлений законодавцем строк.

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Приписами пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Як встановлено судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду податкова вимога в судовому порядку не оскаржувалася, отже визначена сума податкових зобов`язань станом на момент звернення до суду із даним позовом є узгодженою та набула статусу податкового боргу.

З урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача спірної суми заборгованості, яка є предметом розгляду даної справи.

Що стосується застосування судом норми ст. 10 Закону № 1669, який звільняє відповідача від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань при наявності сертифікату Торгово-промислової палати України, суд апеляційної інстанції зазначає, що податкова вимога на підставі якої позивач просить стягнути кошти відповідачем не оскаржувалася. Вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості у судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, тощо. При цьому питання правомірності застосованих контролюючим органом фінансових санкцій не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкова вимога суб`єкта владних повноважень не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Як встановлено матеріалами справи (відповідно до інтегрової картки платника за 2018-2019 роки) залишок не сплаченої пені станом на 23.01.2018р. складав 61,47 грн. За період з 23.01.2018р. по 12.06.2019р. позивачем нарахована пеня у розмірі 135 094,14 грн., яка відповідачем за вказаний період не сплачувалась.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив суму податкового боргу, доказів зворотного матеріали справи не містять, отже позовні вимоги позивача про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 135 094,14 грн. підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Волноваського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 р. у справі №200/10588/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Е.Г. Казначеєв

М.Г. Сухарьок