Справа № 461/7735/19
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7735/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Скаб В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; фактична адреса перебування: АДРЕСА_1 ) до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Малиша Олега Володимировича (вул. Перфецького, 19, м. Львів, 79000), Управління патрульної поліції у Львівській області (вул. Перфецького, 19, м. Львів, 79000) про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Малиша Олега Володимировича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАК №1566992 від 28.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що поліцейський при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували вину у скоєнні правопорушення. Стверджує, що 28 вересня 2019 року керуючи автомобілем «Suzuki SX» та прямуючи до місця фактичного проживання по вул. Січ. Стрільців, 2 , змушений був здійснити тимчасову зупинку для вивантаження великогабаритного багажу, оскільки проїзд до його паркомісця був заблокований великогабаритним автомобілем. В свою чергу, інспектор лише підійшов до транспортного засобу позивача, який був припаркований по вул. Січових Стрільців, 3, та вручив постанову про накладення адміністративного стягнення, не відібравши пояснень та не беручи до уваги твердження позивача про відсутність факту вчинення ним адміністративного правопорушення. Відтак, вважає, що дії відповідача були незаконними, а постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та заперечень не має.

Інспектор 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Малиш Олег Володимирович та представник Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст.205 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлені наступні обставини.

28 вересня 2019 року інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Малиш О.В. винесено постанову ЕАК №1566992 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього ружу, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 020,00 грн. /а.с.4/.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 28.09.2019 року о 14:27 год. у м. Львові на вул. Січ. Стрільців, керуючи автомобілем, здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 5.39 «місце стоянки» з додатковою табличкою 7.17 «люди з інвалідністю» без спеціального права на це, чим порушив п.8.4. ґ.е. Правил дорожнього руху.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи,вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 222 КУпАП до компетенції уповноважених працівників Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч.5 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку, зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

З матеріалів справи вбачається, що зупинка транспортного засобу була здійснена в місці, що позначене дорожнім знаком 7.17 «Особи з інвалідністю» відповідно до Правил дорожнього руху.

Враховуючи дані положення законодавства, посадова особа повинна була з`ясувати чи містяться в діях ОСОБА_1 ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та обставини, що виключають або пом`якшують відповідальність особи. Таким чином обов`язковому встановленню підлягала обставини, що підтверджує факт зупинки ОСОБА_1 транспортного засобу в місці дії дорожнього знаку 7.17, без відповідного права на це або необхідності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП, відповідачем не надано, відзиву на позов не подано. Не спростовані відповідачем і твердження позивача про те, що останній своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вимог Правил дорожнього руху не порушував.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.ст. 73,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, то слід зазначити, що у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували дану обставину. В судове засідання відповідач не з`явився і не довів порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність прийнятого ним рішення по справі.

Позивач стверджує, що 28 вересня 2019 року керуючи автомобілем «Suzuki SX» та прямуючи до місця фактичного проживання по вул. Січ. Стрільців, 2 , змушений був здійснити вимушену тимчасову зупинку для вивантаження великогабаритного багажу, оскільки проїзд до його паркомісця був заблокований великогабаритним автомобілем. Вважає, що Правил дорожнього руху не порушував.

Докази, які б спростовували такі твердження позивача суду не надано. Свідки вчинення правопорушення відсутні, відсутні підтверджуючі матеріали фото-, кінозйомки чи відеозапису, які б дозволили переконатись у допущенні правопорушення позивачем, відсутні будь-які інші докази на підтвердження правопорушення. Відтак, відповідач проігнорував необхідність доведення вини правопорушника.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача і вважає, що оскаржувана ним постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК 1566992 від 28.09.2019 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 139 КАС України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 19, 77, 90, 242, 243, 246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК 1566992 від 28.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складений 27 листопада 2019 року.

Суддя І.Р.Волоско