Справа № 159/4533/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11977/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2019 року (головуючий суддя Логвинюк І.М., м.Ковель, Волинська область) у справі № 159/4533/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач 1 ), в якому просив скасувати постанову від 03 серпня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №235267.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що оскарженою постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року, на підставі клопотання позивача, до розгляду справи, як співвідповідача, залучено Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач 2, Управління патрульної поліції у Вінницькій області).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2019 року позов задоволено частково: скасовано постанову серії ДП 18 № 235267 від 03 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським - інспектором роти № 3 БУПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, ст. лейтенантом поліції Слободянюком В`ячеславом В`ячеславовичем; справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП провадженням закрито; стягнуто з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в доход держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн, 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у Вінницькій Департаменту патрульної поліції області подало апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач-2 покликається на те, що інспектор роти №3 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Слободянюк В.В., який прийняв оскаржену позивачем постанову, на момент виникнення спірних відносин, у період з 25 липня 2019 року по 23 серпня 2019 року, згідно наказу Департаменту патрульної поліції №521 «Про відрядження працівників ДПП» був відряджений у м.Ковель в Управління патрульної поліції Волинської області для виконання своїх посадових обов`язків. На підставі цього Управління патрульної поліції Вінницької області Департаменту патрульної поліції вважає, що не може бути співвідповідачем у цій справі.

Поряд з цим, апелянт заперечує проти стягнення з нього судових витрат, оскільки в силу положень статті 288 КУпАП учасники таких спорів звільнені від сплати судового збору.

Учасники справи, їх представники в судове засідання на розгляд справи не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Особливості розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності визначені в статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, а порядок повідомлення їх учасників ст. 268 цього ж Кодексу, відповідно до якої учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи з моменту направлення такого повідомлення працівником суду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За відсутності сторін, на підставі ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржене рішення змінити, враховуючи наступне.

Зі змісту оскарженої постанови серії ДП18 №235267 від 03 серпня 2019 року судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , у м.Ковелі Волинської області, на перехресті вул. Володимирської та Варшавської порушив правила проїзду регульованого перехрестя, не виконавши вимоги сигналів світлофора, чим порушив пп. «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП

За скоєне поліцейський роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції Слободянюк В.В. притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з рішенням поліцейського позивач, відтак звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суду першої інстанції дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як видно з оскарженої позивачем постанови, працівником поліції прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за пп. «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п. 8.7 ПДР світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

У п 8.7.3 «е» ПДР зазначено, що - червоний сигнал, у т. ч. миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

З наданого відповідачем-1 відеозапису судом встановлено, що на знятій поліцейськими ділянці дороги, дійсно, перед перехрестям стояв автомобіль позивача та на світлофорі - увімкнений червоний сигнал. Позивач розпочав рух, а після цього зафіксовано, що на світлофорі - увімкнений зелений сигнал. Момент, що свідчив би про те, що позивач розпочав рух до ввімкнення зеленого сигналу світлофору на відеозаписі не зафіксований.

Інших доказів винуватості позивача у вчиненні вказаного вище правопорушення жоден з відповідачів не надав.

Відтак, зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів, які підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Щодо покликань відповідача-2 в апеляційній скарзі на те, що він не може бути співвідповідачем у справі з огляду на те, що працівник поліції який виносив оскаржену позивачем постанову перебував у відрядженні в управління патрульної поліції волинської області, колегія зазначає наступне.

З врахуванням положень ч.3 ст. 48 КАС України суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Як видно з матеріалів справи позивач сам заявив клопотання у суді першої інстанції про залучення управління Патрульної поліції у Вінницькій області до участі у справі, мотивуючи це необхідності забезпечення повноти розгляду справи та врахуванням того, що поліцейський, який складав постанову є штатним працівником саме відповідача-2. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року, на підставі клопотання позивача, до розгляду справи як співвідповідача залучено Управління патрульної поліції у Вінницькій області. Жодних заперечень щодо такої участі відповідач-2 в суді першої інстанції не заявляв. При цьому обраний спосіб захисту порушеного права, жодним чином не перешкоджає участі відповідача-2, оскільки не містить вимог зобов`язального характеру щодо вчинення тієї чи іншої дії. Відтак, в цьому контексті колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими.

Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача судовий збір, в той час, як у даній категорії справ такий не сплачується у відповідності до частини 4 статті 288 КУпАП, відтак в цій частині рішення необхідно змінити.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв оскаржене рішення з додержанням норм процесуального права.

Згідно ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення;.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміни в частині стягнення з відповідача судового збору з наведених вище підстав.

Керуючись ст.243, 246, 250, 272, 286 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області задовольнити частково.

Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2019 року у справі № 159/4533/19 змінити, виключивши з резолютивної частини абзац щодо стягнення із суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в доход держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн, 40 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний