Справа № 580/3353/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року справа № 580/3353/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов?язання вчинити дії,

встановив:

24 жовтня 2019 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 90 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до 84 %;

2) зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити, нарахувати та виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 01.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено їй у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди.

Ухвалою суду від 11.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у строк встановлений судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити. Зокрема зазначив, що з 17.08.2016 ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402 в розмірі 90% суддівської винагороди. 15.05.2019 постановою Верховного суду України змінено постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 06.07.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016 у справі №712/6486/16-а, а саме: виключено з абзацу третього резолютивної частини постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.07.2016 словосполучення «в розмірі 90% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

На виконання постанови Верховного Суду України від 15.05.2019 позивачу довічне грошове утримання судді у відставці з 15.05.2019 визначено в розмірі 84% суддівської винагороди і складає 47925,86 грн. (57054,60 грн. - суддівська винагорода станом на 01.01.2019 x 84%).

05.08.2018 набув чинності Закон України від 12.07.2018 №2509-УІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів»» (далі- Закон №2509) у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким доповнено статтю 137 Закону №1402 частиною 2 такого змісту: «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді».

Згідно матеріалів пенсійної справи стаж роботи позивача на посаді судді становить 22 роки 11 місяців 15 днів, який розрахований згідно зі статтею 137 Закону №1402.

Оскільки Закон №2509 набув чинності після призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а також пунктом 2 частини 6 статті 69 Закону №1402 не передбачено зарахування до стажу професійної діяльності у сфері права періодів роботи слідчим прокуратури, тому, підстави для зарахування до стажу судді зазначених періодів, а саме, періоду роботи на прокурорських посадах, в Управління відсутні.

Розгляд справи по суті відповідно до ч. 3 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі та проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 , постановою Верховної Ради України № 2815-ХП від 21 листопада 1992 р. була обрана членом Черкаського обласного суду (в подальшому суддя апеляційного суду Черкаської області). Наказом голови Черкаського обласного суду № 69 від 1 грудня 1992 р. була зарахована членом колегії суддів по цивільних справах з 1 грудня 1992 р.

Постановою Верховної Ради України № 643-ІУ від 20 березня 2003 р. обрана на посаду судді Апеляційного суду Черкаської області безстроково.

Наказом голови Апеляційного суду Черкаської області № 132 від 19 грудня 2006 р. з 26 грудня 2006 р. позивачу, як судді, що має стаж роботи на посаді судді 20 років, набув право на відставку та продовжує працювати на посаді судді, було встановлено щомісячне довічне грошове утримання, належне у разі виходу у відставку.

До стажу роботи безпосередньо на посаді судді, який на той час складав 14 років і 25 днів, позивачу відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про статус суддів», що була чинна на той час, було частково зараховано, за погодженням з Державною судовою адміністрацією України, роботу на посадах помічника прокурора, прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури у період з 26 грудня 1986 р. по 30 листопада 1992 р. (5 років 11 місяців і 6 днів).

Наказом голови суду № 163 від 19 грудня 2007 р. позивачу встановлено загальний стаж для виходу у відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання станом на 26 грудня 2007 р. - 21 рік. Наказом голови суду № 14 від 9 лютого 2009 р. позивачу було встановлено загальний стаж для виходу у відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді станом на 1 січня 2009 р. - 22 роки. Наказом голови суду № 02 від 4 січня 2010 р. позивачу було встановлено загальний стаж для виходу у відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання станом на 1 січня 2010 р. - 23 роки.

ОСОБА_1 , наказом голови суду № 03 від 4 січня 2011 р. було встановлено загальний стаж судді для виходу у відставку станом на 1 січня 2011 р. - 24 роки і 7 днів, та зазначено, що набула право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді на вказану дату у розмірі 88%.

На підставі наведених наказів у період з 26 грудня 2006 р. по грудень включно 2011 р. позивачу, поряд з суддівською винагородою, нараховувалось та виплачувалося щомісячне довічне грошове утримання у розмірі від 80%, із збільшенням за кожний відпрацьований рік на 2%, до 88% грошового отримання судді.

Станом на 26 грудня 2011 р. позивач набула право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 90%, однак, у зв?язку із змінами в оплаті праці суддів, які набули чинності з 1 січня 2012 р., щомісячне довічне грошове утримання працюючим суддям з 1 січня 2012 р. не виплачувалось і відповідний наказ не видавався.

Постановою Верховної Ради України № 788-УІІІ від 12 листопада 2015 р. позивач була звільнена з посади судді Апеляційного суду Черкаської області у зв?язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови суду № 71 від 16 листопада 2015 р. ОСОБА_1 була звільнена з посади судді апеляційного суду у зв?язку з поданням заяви про відставку з 16 листопада 2015 року і на адресу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси було направлено відповідне «подання» про встановлення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

18 листопада 2015 року позивач звернулася до Управління ПФУ в м. Черкасах Черкаської області з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Проте 15 грудня 2015 року отримала лист про відмову у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якому вказувалось на прийняте рішення (протокол № 63/1 від 27 листопада 2015 р.). Та посилання на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 р. у разі неприйняття до 1 червня 2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Позивачем оскаржено дану відмову до суду.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.07.2016 у справі №712/6486/16-а, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016, визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України м. Черкаси Черкаської області у призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці; зобов?язано Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового у тримання судді, який працює на відповідній посаді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, згідно з частиною 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до довідки Апеляційного суду Черкаської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 86/15/04-45/15 від 16 листопада 2015 року, та довідки апеляційного суду Черкаської області від 30.06.2016 року № 132/16-вих/04-45/16, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 17 листопада 2015 року.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси виконане відповідачем 18.10.2016, що не заперечується сторонами.

23.05.2019 до Головного управління Пенсійного фонду України на виконання надійшла постанова Верховного суду України від 15.05.2019, якою змінено постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 06.07.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016 по справі №712/6486/16-а, а саме: виключено з абзацу третього резолютивної частини постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.07.2016 словосполучення «в розмірі 90% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

На виконання постанови Верховного суду України від 15.05.2019 позивачу довічне грошове утримання судді у відставці з 15.05.2019 визначено в розмірі 84% суддівської винагороди і складає 47925,86 грн. (57054,60 грн. - суддівська винагорода станом на 01.01.2019 x 84%).

Не погоджуючись з даним перерахунком позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Законом України від 12.07.2018 № 2509-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" (далі - Закон № 2509-VIII) статтю 137 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" доповнено частиною другою такого змісту:

"До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді".

Разом з цим, при призначенні (обранні) суддів на посаду вперше до кандидатів на посади суддів застосовувалися різні вимоги, які діяли на момент такого призначення (обрання). Означена позиція підтримується Вищою радою правосуддя, Верховним Судом, Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, Державною судовою адміністрацією України, Національною школою суддів України, викладеною у спільному листі "Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді" від 05.11.2018 №41783/0/9-18.

У відповідності до п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VII "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з абзацом четвертим п. 34 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VII "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону "Про статус суддів" від 15.12.1992 року №2862-XII у редакції чинній на час призначення позивача на посаду судді (далі - Закон № 2862-XII,) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до ст. 120 Закон України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 (в редакції, яка була чинною на час звернення із заявою про відставку) (далі Закону № 2453-VІ) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Відповідно до ст. 141 Закону № 2453-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-XII), або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону № 3723-XII.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 135 Закону № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції, чинній до 28 березня 2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862-ХІІ).

Абзацом другим ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді,) було встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також, на день призначення позивача на посаду судді діяв також Указ Президента від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (далі - Указ № 584/95).

Відповідно до абзацу другого ст. 1 зазначеного Указу до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Отже, стаж роботи судді ОСОБА_1 має визначатися відповідно до законодавства, що діяло на день її призначення, тобто відповідно до Закону № 2862-ХІІ та Указу № 584/95.

Відповідно до записів трудової книжки, позивач з 26.12.1986 по 30.11.1992 працювала на посадах помічника прокурора Черкаського району, помічника прокурора Черкаської області, прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 працювала на посаді судді до 16 листопада 2015 р., стаж роботи безпосередньо на посаді судді складає 22 роки 11 місяців і 16 днів, стаж роботи на посаді судді, що дає право на отримання грошового довічного утримання судді у відставці складає 28 років 10 місяців і 23 дні (з розрахунку: встановлені 20 років станом на 26 грудня 2006 р. плюс робота на посаді судді ще протягом 8 років 10 місяців і 23 дні), що надає право на отримання щомісячного грошового довічного утримання судді у розмірі 90 % грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 у справі №712/6486/16-а наголосив, що стаж роботи судді ОСОБА_1 має визначатися відповідно до законодавства, що діяло на день її призначення, тобто відповідно до Закону № 2862-ХІІ та Указ Президента від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (далі - Указ № 584/95).

Таким чином суд зазначає, що відповідачем неправильно застосовано принцип темпоральності норм права.

Крім того, суд зазначає, що відповідач виконуючи постанову Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №712/6486/16-а звернув увагу лише на резолютивну частин постанови, натомість проігнорував її мотивувальну частину, в якій зазначено, що абзацом другим ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді,) було встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 90 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до 84 %.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 01.06.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складене 03.12.2019.

Суддя В.П. Тимошенко