Справа № 520/7295/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 р. Справа № 520/7295/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Харківобленерго" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019, суддя Шляхова О.М., по справі № 520/7295/19

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до суду із позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06.06.2019 року № 3.

01.11.2019 року Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до суду із клопотанням про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення виконання рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06.06.2019 року № 3 шляхом заборони Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби стягнення коштів АТ "Харківобленерго" з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу на підставі рішення від 06.06.2019 року № 3 до набрання законної сили рішенням по справі № 520/7295/19.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати оскаржувану ухвалу, заяву задовольнити, застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06.06.2019 року № 3 шляхом заборони Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби стягнення коштів АТ "Харківобленерго" з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу на підставі рішення від 06.06.2019 року № 3 до набрання законної сили рішенням по справі № 520/7295/19.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, застосувати заходи забезпечення позову.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, вважала ухвалу суду першої інстанції такою, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено, крім іншого, шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів щодо існування достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів по забезпеченню позову може привести до несприятливих наслідків для прав позивача, у разі постановлення на його користь судового рішення, не доведено неможливість захисту прав позивача без вжиття заходів забезпечення позову, не доведено, що для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів із такими висновками не погоджується виходячи з наступного.

Так, заява позивача про забезпечення позову мотивована тим, що загальна сума коштів, що стягується податковим органом перевищує податковий борг підприємства, вчинення дій щодо такого стягнення унеможливіть господарську діяльність позивача, проведення виплат із заробітної плати, внаслідок чого втратиться можливість погашення податкового боргу. Також позивач наголошував на очевидній неправомірності оскаржуваного рішення.

Предметом даного адміністративного позову є правомірність рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06.06.2019 року № 3.

Судовим розглядом встановлено, що оскаржуваним рішенням начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України ініційовано здійснення погашення податкового боргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" шляхом стягнення у коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах.

Зазначене рішення з часу його прийняття є документом, на підставі якого здійснюється безспірне списання коштів з рахунків Акціонерного товариства "Харківобленерго" в рахунок погашення податкового боргу.

При цьому, факт судового оскарження платником податку спірного рішення податкового органу не зупиняє його виконання.

Отже, задоволення судом позовних вимог Акціонерного товариства "Харківобленерго" та визнання протиправним рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06.06.2019 року №3 у разі його виконання до набрання законної сили судовим рішенням у справі само по собі не призведе до повного поновлення прав та інтересів позивача у вигляді повернення стягнутих з нього грошових коштів.

Відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з п. 43.2 ст. 43 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. (п. 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України).

Отже, ефективний захист позивача після виконання спірного рішення керівника податкового органу потребуватиме необхідності вчинення сторонами додаткових дій, спрямованих на повернення платнику податків його грошових активів.

Крім того, із урахуванням змісту п. 43.2 ст. 43 Податкового кодексу України платник податку буде обтяжений додатковою умовою для повернення своїх коштів відсутністю, на переконання податкового органу податкового боргу в цілому.

Отже, колегія суддів, оцінюючи обґрунтованість застосування заходів забезпечення позову у даній справі, виходить з того, що забезпечення позову в даній адміністративній справі є заходом до вирішення справи по суті, який підлягає застосуванню за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що їх невжиття потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року відкрито провадження у справі № 520/11487/19 за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Акціонерного товариства "Харківобленерго", в рамках якої заявлено вимоги щодо стягнення з Акціонерного товариства "Харківобленерго" податкового боргу та зазначено, що розмір податкового боргу підприємства становить 31 595 5054,73 грн.

Згідно з п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником відповідача було вказано, що з метою забезпечення виконання Акціонерним товариством "Харківобленерго" обов`язків щодо погашення податкового боргу його майно, вартість якого перевищує суму податкового боргу, передано у податкову заставу.

Отже, виконання рішення про стягнення податкового боргу позивача забезпечено майном підприємства.

За таких обставин, застосування у даному випадку заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06.06.2019 року № 3 не призведе до неможливості у подальшому реалізації рішення суб`єкта владних повноважень у разі відмови у задоволенні позову Акціонерного товариства "Харківобленерго", так само як і не дає підстав для висновку про можливість ухилення позивача від його виконання у майбутньому.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заяви позивача та наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Одночасно, колегія суддів приймає до уваги, що при задоволенні заяви про забезпечення позову та при обранні виду такого забезпечення, слід враховувати обраний спосіб судового захисту. Зазначений спосіб забезпечення позову повинен мати належний та дієвий засіб, яким досягається та мета на досягнення якої, такий спосіб був спрямований.

Як встановлено з матеріалів справи, предметом даної справи є правомірність рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06.06.2019 року № 3, відповідно до якого здійснюється погашення податкового боргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах.

Отже, спосіб забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06.06.2019 року № 3 до набрання законної сили рішенням по справі № 520/7295/19 повністю узгоджується з предметом заявленого позову, є співмірним із заявленими вимогами та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а лише спрямований на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням вимог процесуального права, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 по справі № 520/7295/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову - задовольнити.

До набрання законної сили рішенням по справі № 520/7295/19 зупинити стягнення на підставі рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06.06.2019 року № 3.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 02.12.19.