Справа № 200/12364/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р. Справа№200/12364/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, зокрема, що податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Донецькій області від 07 жовтня 2019 року № за порушення абз. 3 ч. 4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п. 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України, а саме зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, до неї застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

З податковим повідомленням-рішенням не погоджувалася, посилаючись на те, що при його прийнятті контролюючим органом не враховано те, що паки з вином, щодо якого встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, на час проведення перевірки були відкупорені, оскільки позивач реалізує дане вино на розлив, а відкупорення паків неможливе без пошкодження марок акцизного податку. Аналогічні пояснення надані продавцем магазину, які залишилися поза увагою.

Про реалізацію вина на розлив свідчать відомості про залишок вина у паках, які зазначені в акті перевірки. На паках з відкупореним вином містилися залишки самої акцизної марки та залишки клею від наклеювання марок акцизного податку, що також зазначено в акті перевірки. При цьому акт перевірки не містить доказів, що вино виноградне столове призначалося для продажу в закупорених паках, а не знаходилося на реалізації на розлив.

Одночасно в акті зазначено, що у позивач не є суб`єктом господарювання громадського харчування, тому не має права здійснювати продаж вина столового на розлив. Однак, в акті не зазначено у яку саме тару та у який самий спосіб позивач здійснював продаж вина столового, тому висновки щодо неправомірності продажу вина столового на розлив без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування є передчасними та безпідставними.

Крім того, жодним нормативно-правовим актом, який регулює торгівлю алкогольними напоями на розлив, не передбачено обов`язку платника податків відновити та зберігати марку акцизного податку після відкриття тари, в якій зберігається алкогольний напій.

У зв`язку з наведеним позивач просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 07 жовтня 2019 року №.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що однією з обов`язкових вимог, які мають виконуватися суб`єктами господарювання при реалізації алкогольних напоїв, є необхідність забезпечення ними схоронності марок акцизного податку на ємкостях з алкогольними напоями, навіть при продажі таких напоїв на розлив, оскільки відсутність на пляшці з алкоголем акцизної марки фактично унеможливлює встановлення автентичності як позначеного ним напою, так і самої акцизної марки, яка на ньому містилася.

Під час перевірки позивача встановлено порушення вимог абз. 3 ч. 4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п. 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України, а саме зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Так, актом перевірки встановлено зберігання у магазині позивача за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Леваневського 113/81 алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка: на час перевірки в магазині зберігалися 8 паків «Ваg іn Вох» по 10 літрів вина столового 9-13% вм. спирту у асортименті відповідно до додатку № 1 до акту перевірки (залишок 53 літри на загальну суму 2806,70 грн.) виробництва ПрАТ «Вікторія» ТМ Гросс-Лібенталь. Марки акцизного податку відсутні взагалі (на частині паків) або пошкоджені, у зв`язку з чим не можливо встановити реквізити марок передбачені абз. 7 п. 5 Положення, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251, - відсутній індекс регіону місця знаходження виробника, відсутні серія та шестизначний номер марки акцизного податку, відсутня сума акцизного податку сплачена за одиницю.

Під час проведення фактичної перевірки позивач не надала документ, який підтверджував би те, що магазин за вказаною адресою мав статус закладу ресторанного господарства (ресторан, бар, кафе, їдальня, закусочна, піцерія, кулінарія чи інший заклад).

Так, станом на день проведення перевірки цей магазин не було внесено до Державного реєстру потужностей операторів ринку харчових продуктів Донецької області (фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Реєстру внесено лише потужність за адресою: АДРЕСА_1 Оборони АДРЕСА_2 (19 червня 2019 року - діяльність закладів громадського харчування за категоріями: стаціонарна потужність)).

Тому у позивача були відсутні підстави для зберігання у магазині, що перевірявся, відкоркованих алкогольних напоїв із пошкодженою акцизною маркою або без неї.

Вважав, що у розумінні п. 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, п. 20 Положення, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251, наявність пошкоджень акцизної марки, за яких на пляшці залишилися лише її рештки (що унеможливлює встановлення автентичності самої акцизної марки), підпадають під визначення такого алкогольного напою як немаркованого.

У зв`язку з порушенням вимог абз. 3 ч. 4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п. 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України, а саме зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, щодо позивача винесено податкове повідомлення-рішення, яким застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Вважав, що оскаржене податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам законодавства і винесено в межах повноважень, що надані органу доходів і зборів. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видами її діяльності є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11); роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах (основний, код КВЕД 47.23); роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.29); діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (код КВЕД 56.10).

У вересні 2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області на підставі наказу в.о. начальника вказаного управління від 13 вересня 2019 року №889, направлень на перевірку від 13 вересня 2019 року № 55, 56 проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в магазині, де вона здійснює підприємницьку діяльність, за адресою: АДРЕСА_3 , з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та/або пального.

Перед початком проведення фактичної перевірки представнику позивача продавцю ОСОБА_2 Р. працівниками контролюючого органу були пред`явлені службові посвідчення, копія наказу на проведення фактичної перевірки та направлення на перевірку.

Після ознайомлення з ними вказана особа відмовилася від підпису у направленнях на перевірку та від отримання копії наказу на перевірку, про що складено акт від 17 вересня 2019 року №42/05-99-32-01.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки від 17 вересня 2019 року №0013/05/99/02/32/, яким встановлено порушення вимог абз. 3 ч. 4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»; абз. 7 п. 5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251; п. 226.9 та 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України, а саме зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Так, актом встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме на час перевірки в магазині зберігалося 8 паків «Ваg іn Вох» по 10 літрів вина столового 9-13% вм. спирту у асортименті відповідно до додатку № 1 до акту перевірки (залишок 53 літри на загальну суму 2806,70 грн.) виробництва ПрАТ «Вікторія» ТМ Гросс-Лібенталь.

Актом встановлено, що марки акцизного податку на таких паках відсутні взагалі (на частині паків) або пошкоджені, у зв`язку з чим не можливо встановити реквізити марок, передбачені абз. 7 п. 5 Положення, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251, - відсутній індекс регіону місця знаходження виробника, відсутні серія та шестизначний номер марки акцизного податку, відсутня сума акцизного податку сплачена за одиницю.

Також встановлено, що станом на час проведення перевірки магазин позивача не внесений до Державного реєстру потужностей операторів ринку харчових продуктів Донецької області, він не має статусу закладу громадського харчування або закладу ресторанного господарства.

Перевірка проводилася в присутності продавця ОСОБА_3 , яка підписала акт перевірки.

До акту перевірки додані, зокрема:

- додаток №1 довідка станом на 17 вересня 2019 року про алкогольних напоїв, які знаходяться в реалізації в магазині позивача без марок акцизного податку встановленого зразка та марковані з порушенням вимог Положення, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251, в якій напроти кожного з 8-ми паків вина зазначено наявний залишок вина в ньому, при цьому 2 з 8 паків (вино «Ізабелла Вікторія» і вино «Дамський каприз Вікторія» напівсолодке червоне) були повними - по 10 л кожний пак вина;

- письмові пояснення представника позивача (продавця ОСОБА_3 ), в яких зазначалося, зокрема, що вона продала певне вино в пластикову бутилу об`ємом 1 л по ціні 52 грн., касовий чек не вибила, так як працює перший день;

- фотографії виявленого порушення.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07 жовтня 2019 року №, яким за порушення вимог абз. 3 ч. 4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п. 226.9 та 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та абз. 19 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

До податкового повідомлення-рішення додано розрахунок штрафних (фінансових) санкцій.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, як, зокрема:

здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом (пп. 191.1.13 п. 191.1 ст. 191);

здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (пп.191.1.16 п. 191.1 ст. 191);

організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації (пп.191.1.18 п. 191.1 ст. 191);

проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (пп.191.1.17 п. 191.1 ст. 191);

забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. (пп.191.1.34 п. 191.1 ст. 191).

Згідно зі п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (75.1.3 п. 75.1 ст. 75 вказаного Кодексу).

Відповідно до п.п. 80.1, 80.2 ст.80 вказаного Кодексу фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, що передбачені п.80.2 ст. 80 вказаного Кодексу

Пунктом 80.2 ст. 80 вказаного Кодексу визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, що передбачені вказаним пунктом ст. 80 Кодексу.

Згідно з п. 80.2.5 ст. 80 Кодексу така перевірка проводиться у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Контролюючим органом фактична перевірка проведена на підставі п. 80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу України, а саме для здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що відповідало вимогам законодавства.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Вказані положення законодавства відповідачем дотримані.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Підпунктом 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за, зокрема, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 вказаного Кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом, зокрема відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлена відповідальність за порушення норм цього Закону.

Згідно з абз. 19 ч. 2 ст. 17 вказаного Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Оскарженим податковим повідомленням-рішенням щодо позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за порушення вимог абз. 3 ч. 4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п. 226.9 та п. 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України, а саме за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з пп. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 вказаного Кодексу маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до п.п. 226.1 та 226.2 ст. 226 Податкового кодексу України в разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з п. 226.3 ст. 226 вказаного Кодексу виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 226.5 та 226.6 ст. 226 Кодексу маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється.

Пунктом 226.7 ст. 226 вказаного Кодексу визначено, що кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Згідно з п. 226.9 ст. 226 вказаного Кодексу важаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;

алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, визначено, що маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої та тютюнові вироби у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, а також алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження:

пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення;

наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція);

пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів;

відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.

Згідно з п. 21 Положення для прикріплення марок використовується клей (дисперсійний, дескрин тощо), який не дає змоги зняти їх з виробів без пошкодження, у тому числі під час відкупорювання (розкривання) товару, і змивається у разі потреби в митті пляшок для повторного їх використання.

Пунктом 22 Положення визначено, що марки наклеюються на пляшку П- чи Г-подібним способом через горловину.

У разі реалізації напоїв в упаковках (типу "Tetra Pak") марки наклеюються по осі упаковки на верхній площині.

Згідно з п. 24 Положення ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України маркованих з порушенням вимог цього Порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняється.

Відповідно до п. 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Відповідно до п. 228.9 ст. 228 вказаного Кодексу відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Аналіз наведених положень законодавства свідчить про те, що наявність наклеєної у встановленому законодавством порядку марки акцизного податку є необхідною умовою для виробництва, зберігання, транспортування, реалізації алкогольних напоїв.

При цьому згідно з п. 226.1 ст. 226 Податкового кодексу України та п.п 20 та 21 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, маркування алкогольних напоїв марками встановленого зразка здійснюється у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Отже, при відкупорюванні пляшки з алкогольним напоєм марка акцизного податку повинна розриватися, а не видалятися (зніматися, тощо) з такої пляшки повністю, як помилково зазначав позивач.

При цьому законодавством не передбачено винятків щодо маркування алкогольних напоїв, тара з якими відкупорена, які б дозволяли зберігати та реалізовувати такі алкогольні напої без марок акцизного податку.

З огляду на наведене посилання позивача на відсутність встановленого законодавством обов`язку платника податків зберігати якимось чином акцизну марку після відкриття пляшки з алкогольним напоєм, є помилковими.

Отже, за порушення вимог законодавства, які знайшли підтвердження в ході розгляду справи, контролюючим органом щодо позивача правомірно оскарженим податковим повідомленням-рішенням застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в поряду та розмірі, що відповідали вимогам законодавства.

Суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

Вирішуючи спір судом враховані правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, що викладені в постанові Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 815/5836/14, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (87500, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 05 грудня 2019 року.

Суддя Т.В. Логойда