Справа № 640/10765/19
Суддя: Бараненко Ігор Іванович
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Бараненка І.І., суддів: Бабенка К.А., Федотова І.В., секретаря Григорук В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 640/10765/19 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі також - Позивач, Боржник) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі також - Відповідач), в якому просило визнати незаконною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про накладення штрафу від 22 травня 2019 року у виконавчому провадженні № 57086725.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи доказами, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснював виконавче провадження за виконавчим листом № 826/4424/18, виданим 18 липня 2018 року Окружним адміністративним судом міста Києва, згідно якого Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зобов`язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2016 року, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, на підставі довідки про грошове забезпечення від 23 травня 2017 року № П-316.

28 серпня 2018 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Магдою С.В. прийнято постанову, якою відкрито виконавче провадження № 57086725 з примусового виконання виконавчого листа від 18 липня 2018 року № 826/4424/18 та зобов`язано Боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

Листом від 12 вересня 2018 року № 7998/07-01 Позивач повідомив Відповідача, що 11 липня 2018 року на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 в порядку, визначеному судовим рішенням та просив закінчити виконавче провадження.

Листом від 19 грудня 2018 року Позивач повідомив, що ОСОБА_1 перераховано розмір пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі також - Постанова № 103).

Позивач повідомив, що розмір пенсії ОСОБА_1 нарахований на виконання судового рішення з 01 січня 2016 року і становить 4282,96 грн. Доплату перерахованого розміру пенсії за період з 01 січня 2016 року по 24 травня 2018 року буде забезпечено з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». У зв`язку з наведеним Боржник просив закінчити виконавче провадження у зв`язку з виконанням судового рішення.

З наведених листів Позивача вбачається, що рішення суду виконане частково, а саме, Позивач не виконав рішення суду в частині виплати заборгованості за період з 01 січня 2016 року по 24 травня 2018 року. Даний факт також підтверджується виписками по картковому рахунку ОСОБА_1 та копією витягу з автоматизованої системи розрахунку пенсій його пенсійної справи.

У зв`язку з невиконанням рішення суду державним виконавцем винесено постанову від 21 лютого 2019 року про накладення на Боржника штрафу в розмірі 5100,00 грн. та повторно зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 днів.

Позивач звернувся до суду вимогами про визнання зазначеної постанови незаконною та її скасування.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2019 року у справі № 640/4028/19, яке набрало законної сили, Позивачу у задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржника, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.

Станом на 22 травня 2019 року жодних повідомлень про виконання рішення суду або про заходи, вжиті боржником, спрямовані на виконання рішення суду до Відповідача не надійшло.

Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 57086725 від 22 травня 2019 року за невиконання у встановлений державним виконавцем строк рішення суду на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.

Станом на 24 червня 2019 року будь-яких повідомлень про виконання рішення суду або про заходи, вжиті боржником, спрямовані на виконання рішення суду до Відповідача не надійшло.

Згідно з частинами першою, другою статті 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

На підставі зазначених норм Закону державним виконавцем надіслано до органу досудового розслідування подання від 24 червня 2019 року № 57086725/2 про притягнення до кримінальної відповідальності осіб Головного управління Пенсійного фонду України за невиконання рішення суду та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 24 червня 2019 року ВП № 57086725.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що Позивачем рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року у справі № 826/4424/18 виконано у повному обсязі не відповідає дійсності, оскільки на час винесення державним виконавцем постанови ВП № 57086725 від 22 травня 2019 року про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. ОСОБА_1 не виплачена частина коштів, яку суд зобов`язав виплатити.

Доводи Позивача про те, що доплату перерахованого розміру пенсії за період з 01 січня 2016 року по 24 травня 2018 року буде забезпечено з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 103 та постанови Кабінету Міністрів України «Про питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду від 22 серпня 2018 року № 649 додатково підтверджує, що рішення суду в частині про виплату пенсії з 01 січня 2016 року не виконане.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року у справі № 826/4424/18 Боржника зобов`язано здійснити не лише перерахунок, але й виплату пенсії.

При цьому, а ні резолютивна, а ні мотивувальна частина вказаного судового рішення не містять посилань на будь-які обмеження чи способи виконання таких виплат.

Твердження Позивача про те, що рішення суду буде забезпечено з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» не означає, що рішення суду в частині виплати пенсії виконане.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, не заслуговують на увагу, оскільки Позивач не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували відсутність коштів для виплати стягувачу пенсії.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейським судом з прав людини в пункті 40 рішення зазначено, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (пункт 68 рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції»).

Європейський суд з прав людини в пункті 26 рішення у справі "Глоба проти України" відзначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), заява №59498/00, пункт 34, ECHR 2002-III, та рішення від 06.03.2003 у справі «Ясюнієне проти Литви», заява № 41510/98, пункт 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.2005 року у справі «Фуклев проти України» (Fuklev v. Ukraine), заява № 71186/01, п. 84).

В пункті 27 рішення у справі «Глоба проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Конституційний Суд України також неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012). Суд взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та норми права, які регулюють спірні правовідносини колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

За правилами частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 640/10765/19 - без змін.

Дана постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку і строки, передбачені статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.І. Бараненко

суддя К.А. Бабенко

суддя І.В. Федотов