Справа № 540/2103/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2103/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Рябчич А.М.,

за участю:

представників позивачів Ставроста Р.Ю., Бузіна О.В.,

представника відповідача Рябітченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, в якій просять:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, що полягає у невиконанні вимог ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України з урахуванням п. 20 Перехідних положень цього Кодексу та зобов`язати відповідача прийняти рішення про затвердження Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення фермерського господарства (землі сільськогосподарського призначення, пасовище) із земель фермерського господарства "Бабич" на території Михайлівської сільської ради щодо передачі у власність земельних ділянок позивачам в розмірі земельної частки (паю), загальною площею 50,0000 га, для ведення фермерського господарства, із земель раніше наданих в постійне користування ФГ "Бабич", розташованого на території Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, та передачу земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства Бабичу Андрію ОСОБА_4 площею 16.6600 гектарів, ОСОБА_2 площею 16,6700 гектарів, Бабич Тетяні ОСОБА_5 площею 16,6700 гектарів.

11.10.2019 року ухвалою суду у справі відкрито спрощене провадження.

23.10.2019 року ухвалою суду заяву позивачів про забезпечення позову задоволено.

04.11.2019 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог представники позивачів зазначили, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є членами ФГ "Бабич". Розпорядженням голови Скадовської РДА Херсонської області від 15.01.2008 року позивачам був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення фермерського господарства (землі сільськогосподарського призначення, пасовище) із земель ФГ "Бабич" на території Михайлівської сільської ради. Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки була погоджена всіма компетентними органами.

01.08.2019 року позивачі звернулися до відповідача з заявою про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність, однак отримали відмову, яка обґрунтована тим, що в ст. 25 ЗУ "Про землеустрій" наведений перелік видів документації із землеустрою серед яких відсутній такий вид документації як технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки.

Позивачі вважають таку відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність необґрунтованою, а бездіяльність відповідача, що полягає у невиконанні ним вимог ч. 9 ст. 118 ЗК України протиправною.

На підставі викладеного, позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі.

Заперечуючи проти позовних вимог представниця відповідача зазначила, що підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою стало те, що подана до розгляду документація із землеустрою не відповідає статті 25 ЗУ "Про землеустрій", якою не передбачено такого виду документації як технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки, у зв`язку із чим, у Головного управління відсутні правові підстави для затвердження такої документації.

Відповідно до відзиву, та обґрунтувань наведених в судовому засіданні представник відповідача наводить і інші підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою, які не були предметом розгляду при вирішенні заяви позивачів та прийнятті оскаржуваного рішення.

Так, у відзиві зазначено, що відсутні підстави для передачі позивачам безоплатно у приватну власність земельної ділянки (паю), оскільки за правилами ст. 32 ЗК України таке право громадяни можуть реалізувати із земель раніше наданих їм у користування. Зважаючи на відсутність жодного документа, що посвідчує право користування на земельну ділянку, Скадовською РДА безпідставно було надано позивачам дозвіл на розроблення землевпорядної документації. Зазначає, що Розпорядженням Скадовської РДА № 657 від 09.12.2011 року внесено зміни в Розпорядження Скадовської РДА № 7 від 15.01.2008 р., шляхом визнання недійсним пункту 1 Розпорядження № 7, тобто фактично визнано недійсним надання дозволу на виготовлення технічної документації. Посилається на протокол № 34 засідання комісії з врегулювання земельних питань від 02.12.2011, відповідно до якого ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки в оренду. Виходячи з цих обставин вважає, що позивачі безпідставно користуються земельною ділянкою та у них відсутнє право на отримання її у власність. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Судом встановлено наступне.

19.01.1993 року ОСОБА_6 звернувся до Михайлівської сільської ради з заявою про виділення йому для ведення фермерського господарства земельної ділянки в розмірі 50 га (а.с. 168).

Михайлівська сільська рада рішенням від 25.02.1993 року № 46 виділила ОСОБА_6 земельну ділянку в розмірі 10 га (а.с. 169).

Рішенням Скадовського районного народного суду Херсонської області від 30.03.1993 року у справі № 2-230/93 зобов`язано Михайлівську сільську раду Скадовського району виділити для ведення фермерського господарства ОСОБА_6 додатково 40 га з урахуванням раніше отриманих 10 га (а.с. 170).

Згідно акту про встановлення меж ділянки в натурі, у квітні 1993 року землевпорядником філії інституту землеустрою у присутності голови Михайлівської сільської ради і Бабича П.В. проведено відведення земельної ділянки в натурі на підставі рішення Михайлівської сільської ради від 25.02.1993 року і рішення Скадовського районного народного суду від 30.03.1993 року №2-230 у постійне користування фермеру ОСОБА_6 площею 53,1 га для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с. 171).

Відповідно до державного акта на право постійного користування землею (а.с. 167) зареєстрованого в Книзі записів державних актів від 25.02.1993 року №14, ОСОБА_6 виділено 53,1 гектарів землі, в тому числі пасовищ 50,0 га, з яких рішенням Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області від 25.02.1993 року №46 - 10 гектарів та додатково 40 гектарів рішенням Скадовського районного народного суду від 30.03.1993 року №2-230/93. Таким чином, виділено відповідно до зазначених документів 50 га, хоча при відведенні в натурі та згідно державного акта загальна площа виділеної ділянки становить 53,1. В судовому засіданні сторони не змогли пояснити таку невідповідність і це не є предметом спору у цій справі.

10.05.1993 року ФГ "Бабич" зареєстроване як юридична особа з ідентифікаційним кодом 19235303, що вбачається із Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №246787.

Згідно Статуту селянського (фермерського) господарства "Бабич" затвердженого 22.07.1998 року та зареєстрованого 27.07.1998 року С( ОСОБА_7 )Г "Бабич" засноване ОСОБА_8 П.В.

Відповідно до Статуту ФГ "Бабич" у новій редакції, зареєстрованого 12.01.2004 року за №30, головою фермерського господарства є Бабич ОСОБА_9 Петрович. В пункті 5.7 Статуту зазначено, що фермерське господарство створене на виділеній у постійне користування земельній ділянці ОСОБА_6 , право на яку посвідчується державним актом від 25.02.1993 року №14.

25.01.2004 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 28.01.2004 року, серія НОМЕР_1 .

Згідно прийнятого у новій редакції Статуту ФГ "Бабич", зареєстрованого 20.11.2007 року за №4000325 до складу фермерського господарства увійшли: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

15.01.2008 року Скадовська РДА Херсонської області розпорядженням № 7 надала дозвіл голові ФГ "Бабич" ОСОБА_1 та членам цього ж господарства ОСОБА_3 , Бабич ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення фермерського господарства (землі сільськогосподарського призначення, пасовище) із земель ФГ "Бабич" на території Михайлівської сільської ради. (а.с. 48)

07.04.2009 року Скадовською РДА зареєстровані зміни до Статуту ФГ "Бабич", згідно яких головою господарства є Бабич ОСОБА_13 , а членами ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим розпорядженням голови Скадовської РДА від 05.05.2009 року №263 внесені зміни до попереднього розпорядження №7 від 15.01.2008 року, шляхом виключення з пункту 1 ОСОБА_10 і ОСОБА_11 (а.с. 48)

Протягом 2009-2011 років землевпорядною організацією розроблена, а компетентними органами погоджена Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення фермерського господарства (землі сільськогосподарського призначення, пасовище) із земель фермерського господарства "Бабич" на території Михайлівської сільської ради щодо передачі у власність земельних ділянок громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в розмірі земельної частки (паю), загальною площею 50,0000 га.

Розпорядженням Скадовської РДА № 657 від 09.12.2011 року внесено зміни в Розпорядження Скадовської РДА № 7 від 15.01.2008 р., шляхом визнання недійсним пункту 1 Розпорядження № 7, яким було надано дозвіл на виготовлення технічної документації ФГ "Бабич" та його членам, тобто скасовано раніше наданий дозвіл на виготовлення технічної документації недійсним. (а.с. 118)

01.08.2019 року позивачі звернулися до відповідача з заявою про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність.

30.08.2019 року Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області листом №31-21-0.302-274/60-19 відмовило у затвердженні землевпорядної документації, мотивуючи свою відмову тим, що такий вид землевпорядної документації як "Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки", на момент подачі її на затвердження - статтею 25 ЗУ "Про землеустрій" не передбачений. (а.с. 17)

Заслухавши позиції сторін, дослідивши письмові докази по справі, заяви по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на такі обставини та приписи нормативно-правових актів.

Земельні правовідносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради (ч. 1 ст. 32 ЗК України).

Частиною 1 статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської ради, де знаходиться фермерське господарство.

Особливості надання земельних ділянок для ведення фермерського господарства визначені ЗК України та Законом України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 року № 973-ІV (далі - Закон № 973-ІV).

Згідно із ст. 7 Закону № 973-ІV надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому ЗК України.

Так, відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 973-ІV члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності із земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради (ч. 2 ст.13 Закону № 973-ІV).

Таким чином, ч. 1 ст. 32 ЗК України та ч. 2 ст. 13 Закону № 973-ІV передбачено право членів фермерського господарства на отримання безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства.

Законом, який визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування є Закон України від 22.05.2003 № 858-IV "Про землеустрій" (далі - Закон № 858).

Види документації із землеустрою передбачені ст. 25 Закону № 858 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), серед яких, дійсно відсутній такий вид документації як технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки.

Разом із тим, слід враховувати той факт, що технічна документація із землеустрою, яка подана позивачами на затвердження, розроблялася у період з 2009 по 2011 роки, а редакція статті 25 Закону № 858 на той час передбачала саме такий вид землевпорядної документації як технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку (пункт і частини 2 вказаної статті).

З 01.01.2013 року відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр", пункт і) частини другої ст. 25 Закону України "Про землеустрій" було викладено у новій редакції. Внаслідок чого, такий вид документації як технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, був виключений.

Але при цьому, пунктом 20 Перехідних положень ЗК України установлено, що у разі, якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, крім випадків, визначених статтею 79-1 цього Кодексу, здійснюється за такою технічною документацією.

Виходячи з наведеного, законодавець, виключаючи один з видів документації із землеустрою, встановив порядок використання тих документів, які були розроблені, однак земельні ділянки на підставі них не були оформлені.

У цій справі, судом встановлено і не спростовується відповідачем, що технічна документація та інші документи, що посвідчують право користування земельною ділянкою були виготовлені до 1 січня 2013 року, але земельні ділянки не були передані у власність.

З обґрунтувань вищенаведених, суд приходить до висновку про неправомірність відмови ГУ Держгеокадастру у Херсонській області щодо затвердження технічної документації із землеустрою та передачі земельних ділянок у власність позивачам з підстави відсутності у чинному переліку такого виду документації як документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки.

Частиною 9 ст. 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, суд вважає, що рішення ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, яке викладене у листі № 31-21-0.302-274/60-19 від 30.08.2019 року є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, з метою недопущення повторної відмови позивачам з нових (інших) підстав, суд вважає за необхідне надати оцінку і тим обставинам на які посилається відповідач у своєму відзиві як на підставу для відмови у позові та відмови у затвердженні технічної документації, незважаючи на те, що ці обставини не були предметом розгляду при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідач зазначає, що Скадовською РДА було надано дозвіл та розроблено технічну документацію за відсутності жодного документа, що посвідчує право користування ФГ "Бабич" земельною ділянкою.

Суд не погоджується з такою позицією, оскільки як вже зазначалось, відповідно до Державного акта на право постійного користування землею № 14 від 25.02.1993 року, ОСОБА_6 у постійне користування була надана земельна ділянка загальною площею 53,1 га.

ОСОБА_6 був головою та засновником ФГ "Бабич" (засноване у 1998 році), а позивачі у справі членами цього господарства.

В подальшому, головою цього господарства було обрано ОСОБА_1 . Пунктом 5.7 оновленого Статуту закріплено, що фермерське господарство створене на виділеній у постійне користування земельній ділянці ОСОБА_6 , право на яку посвідчується державним актом від 25.02.1993 року №14.

На час отримання ОСОБА_6 земельної ділянки у постійне користування та створення ФГ "Бабич" діяли норми Земельного кодексу України від 18.12.1990 року та Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" від 20.12.1991 року № 2009-ХІІ (далі - Закон № 2009-ХІІ), яким визначалися правові основи створення та діяльності селянських (фермерських) господарств в Україні.

На ім`я голови селянського (фермерського) господарства видається відповідно Державний акт на право приватної власності на землю, Державний акт на право постійного користування землею (ч. 5 ст. 2 Закону № 2009-ХІІ).

Отже, для створення селянського (фермерського) господарства у 1998 році право отримати земельну ділянку на умовах постійного користування мала тільки особа, яка була головою ФГ, а не його члени.

Законодавством України, яке діяло на час отримання ФГ "Бабич" земельної ділянки у розмірі 53,1 га не було передбачено отримання земельних ділянок кожним членом фермерського господарства на праві користування.

Право на отримання земельної ділянки безоплатно у власність членами фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) із земель, наданих їм раніше у користування закріплено у статті 32 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року та у статті 13 Закону України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 року.

Варто відмітити, що на час створення ФГ "Бабич" ні Земельний кодекс України 1990 року, ні Закон України № 2009-ХІІ, ні інші законодавчі акти не містили норм, які б передбачали умови та порядок отримання членами фермерського господарства земельної ділянки у користування у розмірі земельної частки (паю) для подальшого отримання такої земельної ділянки у власність після того, як земельну ділянку у користування вже отримало ФГ в особі його голови. Такого порядку не існує і на сьогодні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що на позивачів розповсюджуються правила ч. 1 ст. 32 ЗК України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 року № 973-ІV щодо одержання безоплатно у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) із земель, раніше наданих у користування ОСОБА_6 , як голові ФГ "Бабич" на умовах постійного користування.

Водночас суд зауважує, що Земельний кодекс України у жоден спосіб не обмежує право громадян на отримання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) та не встановлює додаткових умов для реалізації громадянами такого права.

Крім того, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що у позивачів не було підстав для виготовлення технічної документації, оскільки Розпорядженням Скадовської РДА № 657 від 09.12.2011 року було внесено зміни до Розпорядження цієї ж РДА № 7 від 15.01.2008 року, шляхом визнання недійсним п.1, яким було надано дозвіл на виготовлення технічної документації голові ФГ "Бабич" та членам цього господарства.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України від 09.04.1999 № 586-XIV "Про місцеві державні адміністрації" розпорядження голови РДА, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

З аналізу викладеного, суд робить висновок, що голова районної державної адміністрації не має повноважень скасовувати власні розпорядження, такими повноваженнями наділені голова обласної державної адміністрації або Президент України. Законом "Про місцеві державні адміністрації" не передбачено внесення змін до розпоряджень, законодавець чітко визначив саме скасування для такого виду документів.

Слід зауважити, що на момент прийняття Скадовською РДА Розпорядження № 657 щодо внесення змін до Розпорядження №7 , воно вже було виконано, технічна документація була виготовлена і погоджена ще 11.07.2011 року, і відповідно це розпорядження жодним чином не вплинуло на розроблену і погоджену землевпорядну документацію.

Таким чином, розпорядження № 657 від 09.12.2011 Скадовської РДА, є на думку суду нікчемним в силу Закону України № 586-XIV "Про місцеві державні адміністрації" і не породжує жодних правових наслідків, не є таким що підлягає оскарженню та скасуванню в судовому порядку чи порядку визначеному цим законом.

Відповідач також посилається на рішення Комісії з врегулювання земельних питань від 02.12.2011 року (а.с. 113-115), якою було вирішено, серед іншого, дати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 53,1 га для ведення фермерського господарства (категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, угіддя - пасовища) на території Михайлівської селищної ради. Крім того, вирішено перевести земельну ділянку до земель запасу та надати дозвіл на виготовлення технічної документації.

Суд зазначає, що ні рішення Комісії, ні прийняте Розпорядження № 657, не змінили правового статусу земельної ділянки, право користування якою було закріплено на законних підставах у відповідності до чинного законодавства, про що видано Державний акт про право постійного користування.

Відповідач не надав суду жодних доказів того, що вказана в Державному акті та виділена в натурі земельна ділянка була вилучена у членів ФГ "Бабич" чи доказів того, що право користування було припинено у спосіб передбачений діючим законодавством.

Суд вважає, що позивачі правомірно користуються земельною ділянкою, оскільки вона була їм надана в порядку встановленому законом, що діяв на момент виділення, відведена в натурі та передана відповідно до Державного акту від 25.02.1993 року № 14.

На підставі викладеного та з урахуванням того, що відповідачем не надано суду жодних доказів припинення права користування земельною ділянкою, її повернення у державну власність чи інших доказів, що свідчать про її неправомірне використання позивачами, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Суд не дає оцінку посиланням відповідача на ті обставини, що кадастрові номери, що були присвоєні земельним ділянкам членам ФГ "Бабич" були перенесені до архівного шару Державного земельного кадастру як виправлення технічної помилки, оскільки такі дії відповідача та їх обґрунтування не впливають на прийняття рішення суду по суті та є технічними, а не правовими.

Слід зазначити, що відповідач у відзиві вказував на те, що прийняття рішення про затвердження технічної документації, є дискреційними повноваженнями ГУ Держгеокадастру у Херсонській області і суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

З огляду на викладене, суд не погоджується з позицією відповідача, оскільки у цьому спорі, прийняття рішення щодо затвердження технічної документації, вже не є дискреційними повноваженнями ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, оскільки це питання вже було предметом розгляду даного органу та відповідно було прийнято рішення з цього приводу, саме тому, належним способом захисту прав позивачів буде зобов`язання затвердити технічну документацію.

Викладаючи резолютивну частину позовної заяви, позивачі однією із вимог зазначили визнати протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, що полягає у невиконанні вимог ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України з урахуванням п. 20 Перехідних положень цього Кодексу.

Суд вважає, що повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 30.08.2019 року №31-21-0.302-274/60-19 яким позивачам відмовлено у затвердженні землевпорядної документації є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки відповідає всім критеріям рішення: викладено мотиви, обґрунтування, посилання на норми Закону, прийнятий в межах компетенції органу. (а.с.17)

Недотримання певної форми чи не оформлення у вигляді наказу не змінює його правової суті, оскільки воно є перешкодою для реалізації прав позивачів, щодо отримання земельної частки (паю) у власність.

Суд не вбачає бездіяльності відповідача у цих спірних правовідносинах, оскільки ним було прийнято рішення (викладене у листі № 31-21-0.302-274/60-19 від 30.08.2019 року) про відмову у задоволенні заяви позивачів.

З метою повного захисту порушених прав позивачів, належного виконання судового рішення, суд в інший спосіб задовольняє позовні вимоги, ніж вони викладені у позовній заяви, а саме шляхом визнання протиправним та скасування вищезазначеного рішення відповідача, не змінюючи суті заявлених вимог.

Підстави для задоволення клопотання позивачів про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відсутні, оскільки наведені ним обґрунтування не є достатніми для прийняття такого рішення.

Представники позивачів у судовому засіданні заявили клопотання про розгляд питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу у іншому судовому засіданні.

Суд вважає за необхідне заявлене клопотання задовольнити.

Сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 242-248 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області викладене у листі № 31-21-0.302-274/60-19 від 30.08.2019 року про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у затвердженні технічної документації із землеустрою.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (, 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а) затвердити Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення фермерського господарства (землі сільськогосподарського призначення, пасовище) із земель фермерського господарства "Бабич" на території Михайлівської сільської ради щодо передачі у власність земельних ділянок громадянам ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) в розмірі земельної частки (паю), загальною площею 50,0000 га, для ведення фермерського господарства, із земель раніше наданих в постійне користування фермерському господарству "Бабич", розташованого на території Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір на користь:

ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.);

ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.);

ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.).

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 6 грудня 2019 року о 10:00 годині.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в строк до 03.12.2019 р. подати суду та Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області докази понесених витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03 грудня 2019 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 109020100