Справа № 303/7656/19
Суддя: Довжанин В. М.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/7656/19
рядок стат. звіту - 13
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Довжанин В.М., при секретарі Варга Н.В., за участю представника позивача Рукіна К.А., перекладача Халіма Хамада Мохамед, відповідача громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління прикордонної служби України до громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця за межі України

Позов мотивує тим, що відповідач 21.10.2019 року незаконно, поза пунктом пропуску в складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу та дають право на перетин кордону, перетнув державний кордон з України в Угорщину на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Косино» відділу прикордонної служби «Лужанка». Мукачівського прикордонного загону, однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Угорщини та 21 жовтня 2019 року, в пункті пропуску «Косино» Мукачівського прикордонного загону, на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.

Своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

В подальшому, на підставі ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України прибув у встановленому порядку в 2015 році, навчався в Полтавському медичному університеті, звідки був відрахований. Після відрахування звернувся до Головного управління Державної міграційної служби в Полтавській області з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що засвідчено довідкою про звернення за захистом в Україні № 001837, дійсною до 19.11.2019 року.

24 жовтня 2019 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області відповідач був затриманий до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно з інформацією отриманою від Управління Державної міграційної служби в Полтавській області відповідач звертався з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та 30.10.2018 року його заява була прийнята до розгляду. За результатами розгляду заяви рішенням Державної міграційної служби від 06.03.2019 року № 85-19 відповідачу відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

В подальшому відповідач оскаржив зазначене рішення в судовому порядку. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», на період судового оскарження відповідачу було продовжено термін дії довідки про звернення за захистом в Україні № 001837 до 19.11.2019 року.

01.10.2019 року Другим апеляційним адміністративним судом винесено постанову про залишення без змін рішення Полтавського окружного адміністративного суду за позовною заявою відповідача до Державної міграційної служби України.

Відповідач не використав право на оскарження рішення суду апеляційної інстанції та не повернув до Управління Державної міграційної служби в Полтавській області довідку про звернення за захистом в Україні.

Із урахуванням вищевикладеного процедура отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту відповідачем завершена, з моменту визнання довідки про звернення за захистом недійсною, у відповідності до вимог абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» (довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України та відповідно до ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідач втратив законні підстави для перебування на території України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в шталтах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Приймаючи до уваги викладене, відповідач є нелегальним мігрантом, оскільки втратив підстави для подальшого перебування та ухиляється від виїзду з України.

Вивчаючи матеріали адміністративної справи відповідача, можна прийти до висновку, що реалізуючи свої права та свободи, він міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Вибравши найбільш легкий, однак, незаконний спосіб потрапити до країн Західної Європи, усвідомлюючи, що для досягнення цієї мети порушуватиме законодавство України, відповідач своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України та підтвердив своє небажання законно перебувати на території України.

Також слід зазначити, що не зважаючи на те, що відповідачу все-таки вдалося потрапити в країну Європейського Союзу, для цього незаконно перетнувши державний кордон з України в Угорщину, за що і був затриманий прикордонною поліцією Угорщини, останній до відповідних уповноважених органів Угорщини з заявою про надання статусу біженця не звертався, в зв`язку з чим, в рамках Угоди між Україною та ЄС про реадмісію його було повернуто на територію України.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до Закону.

Згідно з вимогами ч. З cm.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Україною будь-які міжнародні Угоди з Республікою Ємен про реадмісію осіб не укладались, Законами України такі Угоди не ратифікувались.

Відповідно до вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Відповідач, згідно з вимогами ч.3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підлягає примусовому видворенню, підстав для законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має, оскільки термін дії довідки про звернення за захистом закінчився 19.11.2019 року, процедура отримання статусу біженця, особи яка потребує додаткового або тимчасового захисту завершена, документи, що дають право виїхати з України у нього відсутні, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати допомогу у повернення до країни походження, коштів, достатніх для повернення, для внесення застави немає.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову.

Судом встановлено, що 21.10.2019 року незаконно, поза пунктом пропуску в складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу та дають право на перетин кордону, перетнув державний кордон з України в Угорщину на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Косино» відділу прикордонної служби «Лужанка». Мукачівського прикордонного загону, однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Угорщини та 21 жовтня 2019 року, в пункті пропуску «Косино» Мукачівського прикордонного загону, на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.

Не зважаючи на те, що відповідачу все-таки вдалося потрапити в країну Європейського Союзу, для цього незаконно перетнувши державний кордон з України в Угорщину, за що і був затриманий прикордонною поліцією Угорщини, останній до відповідних уповноважених органів Угорщини з заявою про надання статусу біженця не звертався, в зв`язку з чим, в рамках Угоди між Україною та ЄС про реадмісію його було повернуто на територію України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 20, 160, 243, 257, 258, 259, 260, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління прикордонної служби України до громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця за межі України - задоволити.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 03.12.2019 року.

Головуючий В.М. Довжанин