Справа № 1340/6013/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Карп`як О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/8815/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Матковська З.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника позивача: Возняка В.Й.

представника апелянта: Стецьків Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі № 1340/6013/18 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ :

13.12.2018р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 17.08.2018р., № від 17.08.2018р., № від 17.08.2018р., №4 від 17.08.2018р., № від 17.08.2018р. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 06.11.2018р.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Державної податкової служби у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2019р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Представник позивача Возняк В.Й. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник апелянта Стецьків Н.І. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу №3825 від 20.06.2018р., плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт № 1792/13-01-13-07/ НОМЕР_1 від 23.07.2018р. в якому зазначено виявлені в ході перевірки порушення, а саме:

- п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.177.1, п.177.2, п.177.4, п.177.5, п.177.10 ст.177 ПК України від 02.12.2010р. № 2755- VI (із змінами та доповненнями) в частині неналежного ведення обліку доходів та витрат за 2016 рік та 2017 рік, включення до декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік та за 2017 рік перекручених даних. В результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності за 2016 рік на суму 23573,64 грн., за 2017 рік на суму 157560,33 грн.;

- п.162.1 ст.162. п.п.163.1.1. п.163.1, ст.163 п.16.1. підрозділу 10 перехідних положень ПК України від 02.12.2010 року № 2755 - VI із змінами і доповненнями, в результаті чого донараховано військовий збір за 2016 рік в розмірі 1964,47 грн., за 2017 рік в розмірі 13130,03 грн.;

- п. 1 ч.4 ст.1 абз. 1 п. 2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010 р. №2464- VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від змінами та доповненнями, донарахований єдиний внесок за 2016 рік в розмірі 28812, 22 грн., та за 2017 рік в розмірі 98505,88 грн.;

- п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14, ст..18, п. 54.2 ст.52, ст.168 пп.«а» п.176.2 ст.176 ПК України від 02.12.2010 року № 2755 - VI із змінами і доповненнями, в результаті чого встановлено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, а саме неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб за вересень 2016 року в сумі 98,85 грн., за березень 2017 року в сумі 144,0 грн., за червень 2017 року в сумі 508,0 грн.

- п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188. п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України від 02.12.2010 року № 2755 - VI із змінами і доповненнями, в результаті донараховано ПДВ на загальну суму 357 373, 91 грн., в тому числі за грудень 2016 року на 132694, 24 грн., за листопад 2017 року на 516,67 грн., за грудень 2017 року на 224163, 0 грн;

- п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України від 02.12.2010 року № 2755 - VI із змінами і доповненнями, в результаті встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку на загальну суму 357373, 91 грн., в тому числі за грудень 2016 року на 132694, 24 грн., за вересень 2017 року на 516,67 грн., за грудень 2017 року на 224163, 0 грн.

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено:

-податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 17.08.2018р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 446717, 39 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 357373,91 грн., та 89343,48 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

-податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 17.08.2018р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 22641,75 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 15094,50 грн., та 7547,25 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

-податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 17.08.2018р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 271700,96 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 181133,97 грн., та 90566,99 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 17.08.2018р., яким до позивача застосовано штраф за загальну суму 178 686, 96 грн., за платежем податок на додану вартість;

- податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 17.08.2018р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 1414,90 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 750,85 грн., 477,71 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 186,34 грн., сума пені відповідно до пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 06.11.2018р. у розмірі 15613,03 грн.

Що стосується доводів апелянта про те що контролюючий орган при перевірці дотримання встановленого порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування встановлено неналежне ведення ФОП ОСОБА_1 книги обліку доходів та витрат, а саме: включення до податкових декларацій перекручених даних, порушень встановленого порядку ведення обліку доходів і витрат за 2016 рік, за 2017 рік, чим порушено п.п. 16.1.2 І п. 16.1 ст. 16, п. 177.10. ст. 177 ПК України колегія суддів зазначає наступне.

Зокрема, в декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік позивач задекларував загальний оподаткований доході в сумі 6230677,0 грн., в декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік останнім задекларовано загальний оподатковуваний дохід в сумі 3225470,0 грн.

Згідно наданих до перевірки документів встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р., отримувала доходи від оптової торгівлі металами, виробництва робочого одягу, виробництва іншого одягу й аксесуарів.

Проведеною перевіркою доходу від провадження підприємницької діяльності за 2016р. в розмірі 6230677,0 грн., на підставі документів: податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016р., книги обліку доходів і витрат, договорів, накладних, банківських виписок AT «Райфайзен банк Аваль» та ПАТ «Укрсоцбанк» та інших первинних документів контролюючим органом встановлено його завищення на загальну суму 220833,33 грн.

При цьому, під час перевірки встановлено розбіжність в сумі 220833,33 грн., без ПДВ виникла, оскільки на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 , здійснено повернення коштів від КП «Трест - Національний» згідно п/д № 754 від 17.02.2016р. сумі 40000 грн., та ПП ТВФ «Збруч Філія» згідно п/д № 1177 від 29.12.2016р. в сумі 225000 грн.

За результатами перевірки розмір доходу від провадження підприємницької діяльності за 2016 рік визначено в розмірі 6009843,67 грн., в тому числі: виробництво робочого одягу - 2694083,0 грн. Оптова торгівля металами та металевими рудами - 3315760,67 грн.

Перевіркою доходу від провадження підприємницької діяльності за 2017 рік в розмірі 3225470,00 грн., на підставі документів: податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, книги обліку доходів і витрат, договорів, накладних, банківських виписок AT «Райфайзен банк Аваль» та ПАТ «Укрсоцбанк» та інших первинних документів контролюючим органом встановлено його завищення на загальну суму 116984,17 грн. Розбіжність в сумі 116984,17 грн., без ПДВ виникла, оскільки на розрахунковому рахунку ФОП ОСОБА_1 , не відображено в даних обліку доходів надходження коштів за реалізований металопрокат на розрахунковий рахунок від КП «Трест - Національний» згідно п/д № 313 від 29.05.2017р. сумі 55000 грн. № 314 від 29.05.2017 рік в сумі 20000 грн., від ПП ТВФ «Збруч Філія» згідно п/д № 311 від 29.05.2017 р. в сумі 50000 грн., від ПП «Вежа» згідно п/д № 39 від 30.05.2017 р.. сумі 1045 грн., від ВКП «Універсал сервіс» згідно п/д № 591 від 27.10.2017р. сумі 10636 грн., за реалізований товар спецодяг від БК «Будівельні технології» згідно й/д № 626 від 27.03.2017р. сумі 6900 грн. В 2017 році на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 , здійснено також повернення коштів від ФОП, згідно п/д № 417 від 21.11.2017р. сумі 1700 грн., п/д № 418 від 23.11.2017р. в сумі 1500 грн. За результатами перевірки розмір доходу від провадження підприємницької діяльності за 2017 рік визначено в розмірі 3342454,17 грн., в тому числі виробництво робочого одягу - 122393,0 грн. Оптова торгівля металами та металевими рудами - 2439351,17 грн. Виробництво іншого одягу й аксесуарів 780710,0 грн.

Отже, в результаті допущених порушень, дані перевірки отриманих доходів ФОП ОСОБА_1 , свідчать про завищення суми загального річного оподаткування доходу за 2016 рік на 220833,33 грн., та заниження суми його загального річного оподаткування доходу за 2017 рік на 220833,33 грн., чим порушено ст. 177.2 ст.177 ПК України.

Разом з тим, позивач долучив до матеріалів справи платіжні доручення, а саме: №311 від 29.05.2017р. на суму 50000, 0 грн., №313 від 29.05.2017р. на суму 55000,0 грн., №314 від 29.05.2017р. на суму 20000,0 грн.; № 39 від 30.05.2017р. на суму 1045,0 грн.; № 626 від 30.05.2017р. на суму 6900,0 грн., №591 від 27.10.2017р. на суму 10636, 80 грн., які підтверджують надходження коштів, що відображено у Книзі обліку доходів та витрат за 29.05.2017р. та 30.05.2017р.

При цьому, колегія суддів вважає зазначити, що на підтвердження вказаних порушень контролюючим органом не надано жодних письмових доказів, на підставі яких встановлено завищення позивачем суми його загального річного оподаткування доходу за 2016 рік на 220833,33 грн., та заниження суми його загального річного оподаткування доходу за 2017 рік на 116984,17 грн.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що долучена копія Книги обліку доходів і витрат, не відповідає даним, наведеним в оригіналі такої Книги, яка була подана для огляду в судовому засіданні, а тому вихідні дані, які контролюючий орган взяв до уваги є недостовірними.

Також, колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта, що витяг з Книги обліку доходів і витрат за травень 2017 року наданий позивачем в суді першої інстанції є неналежним, оскільки на обґрунтування вказаного податковий орган не надав суду жодних пояснень та підтвердження.

В акті перевірки встановлено, що згідно поданої фізичною особою підприємцем за 2016 рік податкової декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 , задекларовано вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних із господарською. діяльністю на загальну суму 6201117 грн., у тому числі: вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції задекларовано - 5989219 грн.; витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату - 178745 грн.

Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку до податкової декларації за 2016 рік, відповідно до представлених первинних документів встановлено завищення суми витрат, безпосередньо пов`язаних з фінансово - господарською діяльністю платника податків в розмірі 351798, 0 грн.

Під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 , контролюючий орган направив вимогу «Про представлення документів» від 03.07.2018р. № 23657/10/13-01-13-07-15 щодо надання в повному обсязі документів податкового та бухгалтерського обліку.

Зокрема, на вимогу контролюючого органу позивач надав довідку про залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2016р., на 01.01.2017р. та на 01.01.2018р.

Так, згідно даних довідки про залишки товарно-матеріальних цінностей, складеної ФОП ОСОБА_1 станом на 01.01.2016р. залишки ТМЦ - Металопрокат становлять 17,2 т на суму 163412; грн. без ПДВ.

При цьому, в ході проведення перевірки згідно аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних, видаткових накладних контролюючим органом встановлено, що протягом 2016р. позивачем реалізовано 15,89 т металопрокату, придбання якого документально не підтверджене, а саме реалізовано:

- арматура в асортименті 58,43 т на загальну суму 582524,65 грн. та придбано 41,13 т на загальну суму 418747,12 грн.;

- балка в асортименті на загальну суму 14339,12 грн., та придбано 0,7 т на загальну суму 9321,67 грн.;

- дріт в асортименті 0,35 т на загальну суму 5465,27 грн. та придбано 0,31 т на загальну суму 4560,0 грн.;

- катанка в асортименті -1,74 т на загальну суму 116021,86 грн. та придбано 1 т на загальну суму 8891, 67 грн.;

- кутник в асортименті 17,29 т на загальну суму 201746,71 грн., та придбано 12,04 т на загальну суму 140053,10 грн.;

- круг в асортименті 9,82 т на загальну суму 108081,73 грн. та придбано 5,69 т на загальну суму 13418,98 грн.;

- полоса в асортименті 3,59 т на загальну суму 46315,0 грн. та придбано 0,9 т на загальну суму 12092,68 грн.;

- смуга в асортименті 8,71 т на загальну суму 112850,29 грн. та придбано 7,10 т на загальну суму 95131,46 грн.;

- швелер в асортименті 6,47 т на загальну 74217,62 грн. та придбано 5,51 т на загальну суму 64510,78 грн.

Згідно акту перевірки, контролюючий орган дійшов висновку, що проаналізувавши представлені до перевірки документи та дані Єдиного реєстру податкових накладних ФОП ОСОБА_1 реалізовано даний металопрокат в кількості 107,47 т. Підприємцем документально підтверджено придбання в 2016 р. товару в кількості 74,38 т. та станом на 01.01.2016р. згідно даних обліку платника числиться залишок товару в кількості 17,2 т. Різниця становить 15,89 т. Враховуючи вищенаведене, встановлено реалізацію товарно - матеріальних цінностей -(металопрокат в асортименті) в кількості 15,89 т придбання якого документально не підтверджено.

Так, колегія суддів вважає зазначити, що під час проведення перевірки у ФОП ОСОБА_1 контролюючий орган не вимагав проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, а тому дійшов висновку про реалізацію товарно-матеріальних цінностей (металопрокат в асортименті) в кількості 15,89 т. придбання якого документально не підтверджено, виключно на підставі довідки про залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2016р.

Зокрема, згідно наявної в матеріалах справи вимоги від 03.07.2018р, під час проведення перевірки контролюючий орган витребував у позивача серед іншого довідку про залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2016р. та 31.12.2017р.

При цьому, колегія суддів вважає зазначити, що при встановленні вказаних висновків контролюючий орган не враховав витрати на оренду приміщень за 2016 рік згідно додаткової угоди в сумі 72000 грн. та за 2017 рік в сумі 157200 грн. та транспортно-експедиційні послуги в сумі 5920 грн. за 2016р.

Крім того, формуючи таку довідку бухгалтером враховано дані бухгалтерського обліку лишено рахунку 281 «Товари», в той час як частково залишки металопрокату числяться і на рахунку 205 «Будматеріали» група «Металопрокат», копію зведеної відомості долучено до матеріалів справи.

Також, згідно накладних на придбання товарно-матеріальний цінностей, при формуванні висновків акта перевірки щодо залишку ТМЦ на загальну суму ПДВ 224163 грн. податковим органом взято дані Єдиного реєстру податкових накладних. Проте, придбання позивачем металопрокату здійснювалось і від осіб, які не є платниками ПДВ та які не внесені до ЄРПН.

абз.5 п.198.5 ст.198 ПК України, передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п. 189.9 ст. 189 цього Кодексу).

Відповідно до абз.10 п.198.5 ст.198 ПК України, у разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Системний аналіз норм права дають підстави для висновку, що контролюючий орган матиме законні підстави вважати, що товари, нестачу яких виявлено у платника податку на додану вартість, використовуються платником податків в операціях, що не є господарською діяльністю платника, і на цій підставі проводити коригування нарахованих платником податку податкових зобов`язань з податку на додану вартість, приймати рішення про донарахування неповністю сплаченого, платником податку, на додану .вартість, що притягнення платника до встановленої законом відповідальності за неповну чи несвоєчасну сплату сум податку на додану вартість, тільки в тому випадку, якщо таку нестачу буде виявлено на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), проведеної платником податку на вимогу такого органу, або у випадку, коли платник податків відмовився від проведення інвентаризації на законну випадку контролюючого органу.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що проведення платником податку на додану вартість, на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки платника податку, інвентаризації товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку та, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

ч.2 ст.74 КАС України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що контролюючий орган не виконав обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, а тому висновки про завищення суми витрат не підтверджуються належними та допустимими доказами та є необґрунтованими.

При цьому, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що довідка про залишки товарно - матеріальних цінностей, складена ФОП ОСОБА_1 , станом на 01.01.2016р., видана платником податків, враховуючи вимоги абз.5, абз.10 п.198.5 ст.198 ПК України, ч.2 ст.74 КАСУ, не може вважатися допустимим доказом для встановлення контролюючим органом факту використання платником податку на додану вартість товарно-матеріальних цінностей в операціях.

Отже, доводи апелянта про заниження позивачем чистого доходу за 2016р. на суму 130964,67 та за 2017р. на суму 875395,17 є безпідставними.

Щодо висновків контролюючого органу в частині повноти нарахування, утримання та сплати військового збору, нарахування та утримання єдиного внеску, колегія суддів вважає зазначити, що протиправність висновків про встановлення неналежного ведення обліку доходів і витрат за 2016 та 2017 роки, внесення до декларації про майновий стан та доходи за 2016 та 2017 рік недостовірних даних, є похідними для порушень щодо повноти нарахування, утримання та сплати військового збору, нарахування та утримання єдиного внеску. Тобто, висновки контролюючого органу в цій частині є безпідставними.

Крім того, перевіркою встановлено, що за результатами опрацювання відхилень сум податкових зобов`язань податкового кредиту, виявлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, встановлено заниження суми податкового зобов`язання за вересень 2017 року по ПП Компанія «Атолінвест» на суму 516,67 грн., та відповідно до податкової накладної № 10 від 18.09.2017р., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних та встановлено відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податковий накладних по контрагенту ПП «Інстал плаза» на суму 516,67 грн.

Відповідно до зарахування коштів від покупця на банківських рахунок платника податку як оплата товарів згідно п/д № 1528 від 18.09.2017р. в сумі 3100,0 грн., в т.ч. ПДВ 516, і 67 грн.

Таким чином, в результаті допущених порушень, встановлено і заниження суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 357373,91 грн., в тому числі за грудень 2016р. на 132694,24 грн., за грудень 2017р. на 224163,0 грн., в результаті не включення до складу податкового зобов`язання суми ПДВ за придбані товари які використовуються підприємцем в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку та за вересень 2017р. на 516,67 грн., та не включення до складу податкового зобов`язання суми ПДВ, чим порушено вимоги п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188. п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України.

В п.189.1 ст.189 ПК України передбачено, що у разі здійснення операцій відповідно до п.198.5 ст.198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

З огляду на вказане, фізична особа - підприємець при придбанні зазначених товарів/послуг має право включити до складу податкового кредиту суму ПДВ з вартості товарів/послуг при наявності належним чином складеної та зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної. При цьому фізична особа - підприємець зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ, виходячи з бази оподаткування ПДВ, визначеної відповідно до ст.188.1 ст.188 Кодексу, та скласти податкову накладну по придбаних товарів/послуг, які використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, і зареєструвати її в ЄРПН в терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації.

Так, 18.09.2017р. зареєстровано податкову накладну № 10 по контрагенту ПП «Інстал Плаза» квитанція № 2 від 13.10.2017р. № 921293.8149, згідно коштів, які надійшли на банківський рахунок позивача, що підтверджено та відображено у банківській виписці за № 1528 від 18.09.2017р. на суму 3100 грн.

Зокрема, у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2017р. відображено суму ПДВ у розмірі 516, 67 грн., у податковому зобов`язанні додаток № 5 рядок № 6.

Щодо відсутності реєстрації податкової накладної в ЄДРПН по контрагенту ПП «Компанії «Атолінвест», слід зазначити наступне.

Так, податкову накладну № 17 від 29.09.2017р. по ПП Компанії «Атолінвест» зареєстровано згідно квитанції № від 13.10.2017р. поступлення коштів на рахунок позивача, 29.09.2017р. за платіжним документом № 541. Позивач у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2017р. відобразив суму ПДВ у розмірі 705 грн., у податковому зобов`язанні додаток № 5 рядок № 8.

Колегія суддів вважає зазначити, що в акті перевірки контролюючим органом зазначено інші контрагенти замість ПП Компанії «Атолінвест» вказано ПП «Інстал Плаза», та не вірно зазначено суму ПДВ замість 705 грн., вказано 516,67.

При цьому, сума коштів надійшла згідної платіжного документа № 1528 від 18.09.2017р. на суму 3100 грн., а не згідно платіжного документа № 541 від 29.09.2017рю на суму 4230 грн., в тому числі ПДВ 705 грн.

Таким чином, дані зазначені в акті перевірки містять розбіжності.

Також, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14, ст.18, п.54.2 ст.52, ст.168 пп. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб за вересень 2016р. в сумі 98,85 грн., за березень 2017р. в сумі 144, 0 грн., за червень 2017р. в сумі 508, 0 грн.

п. 14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за Угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування- іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому ст.18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно п.168.1.2; п.168.1 ст.168 ПК України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподаткованого доходу єдиним і платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).( п.168.1.4. п.168.1 ст.168 ПК України)

При цьому, згідно п.168.1.5. п.168.1 ст.168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Із змісту п.«а» п.176.2 ст.172 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або такої виплати за її рахунок.

Зокрема, згідно поданих копій платіжних доручень видно, що доручення №40 від 22.09.2016р. на суму 300 грн. та №42 від 25.10.2016р. на суму 1587,84 грн. позивачем перераховано до бюджету податок доходів фізичних осіб за вересень 2016р. Всього, 1887,84 грн. Платіжними дорученнями №134 від 22.03.2017р. на суму 1700 грн. та №147 від 06.04.2017р. на суму 1975,27 грн. перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб за березень 2017р., всього в сумі 3675,27 грн. Платіжними дорученнями №230 від 20.06.2017р. на суму 1728 грн. та №245 від 05.07.2017р. на суму 1728 грн. перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб за червень 207 року, всього в сумі 3456 грн.

Згідно наведених в акті перевірки відомостей про нарахування заробітної їдати, сума нарахування податку на доходи фізичних осіб складає у вересні 2016р. - 1887,84 грн., у березні 2017р. - 3675,27 грн., у червні 2017р. - 3456

Таким чином, вказані обставини дають підстави дійти висновку, що доводи апелянта про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14, ст.18, п. 54.2 ст.52, ст.168 пп. «а» п. 176.2 ст.176 ПК України є необґрунтованими та безпідставними, оскільки спростовуються вказаними доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки податковий орган як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб що передбачений законами та Конституцією України. Дані перевірки результатів діяльності господарської діяльності позивача за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р., не свідчать про порушення вимог неналежного ведення обліку доходів та витрат за 2016 рік та 2017 рік, включення до декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік та за 2017 рік недостовірних даних тощо.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки колегії суддів.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі № 1340/6013/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя З.М. Матковська

Суддя Р.М. Шавель

Постанова складена в повному обсязі 02.12.2019р.