Справа № 640/18331/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Реконструкція" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Реконструкція" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просило про визнання протиправними та скасування постанов від 30 серпня 2019 року № 1819 «Про накладення штрафу на ТОВ «Євро-Реконструкція» за порушення Ліцензійних умов з виробництва, Ліцензійних умов з постачання теплової енергії, необхідність усунення порушень та здійснення заходу державного регулювання» та № 1818 «Про накладення штрафу на ТОВ «Євро-Реконструкція» за порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання».

Разом з позовною заявою Позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просив вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг вчиняти будь-які дії спрямовані на реалізацію постанов від 30 серпня 2019 року: № 1819 «Про накладення штрафу на ТОВ «Євро-Реконструкція» за порушення Ліцензійних умов з виробництва, Ліцензійних умов з постачання теплової енергії, необхідність усунення порушень та здійснення заходу державного регулювання» та № 1818 «Про накладення штрафу на ТОВ «Євро-Реконструкція» за порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Позивач зазначив про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову Позивач зазнає незворотних фінансових втрат, не зможе забезпечити постачання тепла жителям м. Києва у зв`язку з неминучою нестачею фінансування або ж взагалі доведенням підприємства до банкрутства під час опалювального сезону 2019-2020, які неможливо буде компенсувати навіть у разі прийняття судового рішення на користь Позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28, офіс 20, ) про забезпечення позову задоволено.

Заборонено Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (м. Київ, вул. Смоленська, 19, 03057, ) вчиняти дії на реалізацію постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.08.2019 року: № 1819 «Про накладення штрафу на ТОВ «Євро-Реконструкція» за порушення Ліцензійних умов з виробництва, Ліцензійних умов з постачання теплової енергії, необхідність усунення порушень та здійснення заходу державного регулювання» та № 1818 «Про накладення штрафу на ТОВ «Євро-Реконструкція» за порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання».

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року про забезпечення адміністративного позову та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до розглядаючи питання про забезпечення адміністративного позову суд першої інстанції вийшов за межі адміністративних правовідносин і прийняв рішення, яким втрутився у дискреційні повноваження державного органу. Так, фактично, досліджуючи дискреційні повноваження державного органу, суд першої інстанції виніс рішення про забезпечення позову, яке не відповідає вимогам КАС України щодо дотримання процесуальної форми. Всупереч вимог статей 150, 151 КАС України ухвала Окружного адміністративного суд м. Києва від 01 жовтня 2019 року не відповідає меті застосування такого заходу як забезпечення позову, та прийнята за відсутності підстав передбачених законом. Крім того, Відповідач звертає увагу на те, що з оскаржуваної ували суду не вбачається жодних підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Реконструкція" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. Також, Позивач вказує на те, що зважаючи на розуміння «дискреційних повноважень», а також беручи до уваги національне законодавство, що регулює спосіб та підстави вжиття заходів забезпечення позову, вбачається, що заборона НКРЕКП вчиняти дії на реалізацію постанов НКРЕКП не є втручанням в дискреційні повноваженням НКРЕКП. Крім того, Позивач звертає увагу на те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів ТОВ "Євро Реконструкція", за захистом яких товариство звернулося до суду, оскільки фактична реалізація постанов НКРЕКП від 30.08.2019 року № 1818 та № 1819 за час розгляду адміністративної справи призведе до того, що у випадку задоволення позовних вимог та скасування цих постанов, повернення ТОВ "Євро Реконструкція" фінансових збитків буде неможливим, прийняті тарифи (з урахуванням спірних постанов) - незаконними та необґрунтованими, а отже, судовий захист порушених прав ТОВ "Євро Реконструкція" стане неефективним.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву про забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Також, суд першої інстанції погодився з доводами Позивача про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист, поновлення порушених, оспорюваних прав, інтересів Позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5 частини третьої статті 151 КАС України).

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так, згідно постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг від від 30 серпня 2019 року № 1819 «Про накладення штрафу на ТОВ «Євро-Реконструкція» за порушення Ліцензійних умов з виробництва, Ліцензійних умов з постачання теплової енергії, необхідність усунення порушень та здійснення заходу державного регулювання» та «Про накладення штрафу на ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» за порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання» № 1818 вирішено:

- відповідно до пунктів 11, 12 частини першої статті 17, статей 19 та 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон України «Про НКРЕКП») накладено штраф у розмірі 255 000 гривень (за порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії) та 34 000 гривень (за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії), 34 000 гривень (за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії);

- відповідно до пункту 1 частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 Закону України «Про НКРЕКП» зобов`язано ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» у строк до 1 листопада 2019 року надати до НКРЕКП звітність за формою № 1-НКРЕ (місячна) «Звіт про використання палива ліцензіатом з виробництва електричної та теплової енергії» за червень 2017, копії фінансової звітності за І-ІІІ квартали 2017, ІІ-ІІІ квартали 2018 року та річну фінансову звітність за 2018, надати до Управління НКРЕКП у м. Києві та Київській області копії фінансової звітності ІІ-ІІІ квартали 2017, І-ІІІ квартали 2018 та річну фінансову звітність за 2018;

- відповідно до пунктів 1, 13 частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 Закону України «Про НКРЕКП», у межах здійснення заходів державного регулювання, Департаменту із регулювання відносин у сфері енергетики підготувати та винести на засідання НКРЕКП, що проводиться у формі відкритого слухання, проект рішення щодо встановлення (перегляду) ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» тарифу на відпуск електричної енергії (державної регульованої ціни на електричну енергію) шляхом його зміни в бік зменшення на загальну суму 82 550, 43 тис. грн (без ПДВ);

- відповідно до пункту 1 частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 Закону України «Про НКРЕКП», у межах здійснення заходів державного регулювання, зобов`язано ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» у термін до 1 жовтня 2019 року усунути порушення підпункту 2 пункту 3.2 глави 3 Ліцензійних умов з постачання № 308 щодо повідомлення органу ліцензування про всі зміни даних, які були зазначені в його документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, надати до НКРЕКП звітність за формою № 1-НКРЕ (місячна) «Звіт про використання палива ліцензіатом з виробництва електричної та теплової енергії» за червень 2017, надати до НКРЕКП та Управління НКРЕКП у м. Києві та Київській області звіт за формою № 10-НКРЕКП-технічний паспорт тепло (річна) «Узагальнена технічна характеристика об об`єктів теплопостачання (технічний паспорт)» за 2017 та 2018 роки та копії фінансової звітності за І-ІІІ квартали 2017 року, II-IV квартали 2018 року; у термін до 1 жовтня 2020 року усунути порушення підпункту 18 пункту 3.2 глави 3 Ліцензійних умов з постачання № 308 щодо забезпечення обліку реалізованої споживачам теплової енергії ліцензіата з використанням відповідних приладів обліку теплової енергії;

- відповідно до пунктів 1, 13 частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 Закону України «Про НКРЕКП», статті 20 Закону України «Про теплопостачання», пункту 4.14 Методики формування, розрахунку та встановлення тарифів на електричну та (або) теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, теплових електростанціях та когенераційних установках, затвердженої постановою НКРЕКП від 01 серпня 2017 року № 991, підготувати та винести на засідання НКРЕКП, що проводитиметься у формі відкритого слухання, проект рішення щодо встановлення (перегляду) тарифу на виробництво теплової енергії для ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» шляхом його зміни в бік зменшення на загальну суму 120 214, 06 тис. грн. без ПДВ;

- відповідно до пунктів 1, 13 частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 Закону України «Про НКРЕКП», статті 20 Закону України «Про теплопостачання», пункту 4.2 Процедури встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, затвердженої постановою НКРЕКП від 31 березня 2016 року № 528, підготувати на винести на засідання НКРЕКП, що проводитиметься у формі відкритого слухання, проект рішення щодо встановлення (перегляду) тарифу на теплову енергію для ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» шляхом його зміни в бік зменшення на суму 260,17 тис. грн. без ПДВ (невикористані кошти інвестиційної програми на 2018 рік).

Колегія суддів вважає, що зазначені постанови прийняті як захід реагування на виявлені у ході проведення перевірки заявника порушення ліцензійних умов з виробництва електричної енергії, у зв`язку із чим зупинено дію відповідної ліцензії, зобов`язано усунути порушення та доручено відповідним підрозділам підготувати певні проекти рішень та звернень.

Зупиняючи дію оскаржуваної постанови, суд першої інстанції, не врахував, що застосування таких заходів забезпечення позову, як зупинення дії оскаржуваної постанови, фактично надає можливість заявнику безперешкодно, без жодних обмежень, продовжувати здійснення ліцензованої діяльності, не зважаючи на встановлені НКРЕКП порушення ліцензійних умов.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 640/8252/19 (адміністративне провадження № К/9901/21537/19).

Тобто, застосовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції фактично погодився із збереженням стану порушення ліцензійних умов.

Крім того, доводи Позивача зводяться до порушення Відповідачем чинного законодавства при прийнятті оскаржуваної постанови та становлять предмет доказування, який має досліджуватись під час розгляду справи.

Щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, колегія суддів звертає увагу, що підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є беззаперечними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Викладене свідчить про непропорційність та неспівмірність застосованих судом першої інстанції заходів забезпечення позову.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/5233/18, від 28 лютого 2019 року у справі № 826/2259/18, у яких Верховний Суд скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій про забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції надано неправильну правову оцінку підставам застосування заходів забезпечення адміністративного позову, заявленим у заяві про забезпечення позову, на відповідність їх вимогам частини 2 статті 150 КАС України, і, як наслідок, застосовано заходи забезпечення позову без наявності хоча б однієї з підстав, визначених частиною 2 статті 150 КАС України.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

За приписами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року - скасувати, ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Реконструкція" про забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Реконструкція" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та скасування постанов - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 03.12.2019 року.