Справа № 1.380.2019.003925
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/10703/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року (ухвалене головуючим суддею Кедик М. В. у м. Львові) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним і скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 18 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26 жовтня 2018 року № 102 про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги; зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення йому, як особі з інвалідністю III групи, одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII)

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що він відповідно до частини другої статті 16 Закону № 2011-XII має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), однак відповідачем протиправно відмовлено у її призначенні з підстави встановлення йому групи інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення ступеня втрати працездатності.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому III групи інвалідності відсутні, оскільки інвалідність, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, встановлена йому у строк, що перевищує два роки з моменту первинного встановлення втрати працездатності.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, покликаючись на викладені в ній доводи.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти вимог апеляційної скарги, покликаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просили відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06 жовтня 2014 року органами МСЕК ОСОБА_1 встановлено 15% втрати працездатності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, та призначено допомогу в розмірі 12789 грн.

Згідно з копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08 червня 2018 року № 114 ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 8 (за станом здоров`я) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з 08 червня 2018 року виключений із списків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення і направлений для зарахування на військовий облік до Яворівського РВК Львівської області.

10 липня 2018 року органами МСЕК ОСОБА_1 визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 813981 від 10 липня 2018 року.

У зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності ОСОБА_1 звернувся до Львівського обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва).

Листом від 16 листопада 2018 року вих. № 10576 Львівський обласний військовий комісаріат повідомив позивача про те, що рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим протоколом від 26 жовтня 2018 року № 104 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки групу інвалідності йому встановлено понад дворічний термін після первинного встановлення ступеня втрати працездатності.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що стаття 16-3 Закону 2011-XII (у редакції з 01 січня 2017 року), яка містить часові обмеження на виплату одноразової грошової допомоги, не поширюється на спірні правовідносини, оскільки позивач просить надати йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності, яка настала 10 липня 2018 року у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом № 2011-XII.

Згідно з статтею 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (пункт 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII).

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (частина шоста статті 16-3 Закону № 2011-XII).

Згідно з частиною першою статті 16-2 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (Порядок № 975).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з частиною четвертою статті 16-3 Закону № 2011-XII, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Норма аналогічного змісту міститься в пункті 8 Порядку № 975.

Таким чином, положення статті 16-3 Закону № 2011-XII та пункту 8 Порядку № 975 застосовуються при вирішенні питання щодо отримання доплат між розміром раніше отриманої одноразової грошової допомоги при встановленні інвалідності нижчої групи (меншого відсотка втрати працездатності) та розміром одноразової грошової допомоги яка повинна виплачуватись при встановлені інвалідності вищої групи (більшого відсотка втрати працездатності).

Апеляційний суд звертає увагу, що на момент первинного встановлення позивачу часткової втрати працездатності - 06 жовтня 2014 року зазначені вище Закон № 2011-ХІІ та Порядок № 975 не містили норми, яка б встановлювала строк реалізації права на одноразову грошову допомогу при подальшому встановленні особі інвалідності за наслідками повторного медичного огляду.

В подальшому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, який набрав чинності 01 січня 2017 року, у Законі №2011-XIІ пункт 4 статті 16-3 доповнено абзацом другим такого змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".

Також, Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 18 травня 2017 року № 335 (далі Постанова № 335) пункт 8 Порядку № 975 доповнено абзацом другим, який застосовується з 01 січня 2017 року, такого змісту: «У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється».

Саме ці норми стали підставою для відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 06 жовтня 2014 року під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 15% втрати працездатності без встановлення інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, а 10 липня 2018 року органами МСЕК встановлено ОСОБА_1 III групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що 10 липня 2018 року ІІI група інвалідності, на підставі отримання якої позивач просить одноразову допомогу, встановлена позивачу первинно, а тому, на думку суду, обмеження передбачене абзацом 2 пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ та пункту 8 Порядку № 975 до спірних правовідносин не застосовується.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 9 лютого 1999 у справі №1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Так, в силу статті 58 Конституції України, норма Закону України від 6 грудня 2016 року №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яка набрала чинності 1 січня 2017 року та Постанови № 335 не може розповсюджуватись на спірні правовідносини. Застосування даних норм можливе лише у разі повторного встановлення інвалідності для позивача, починаючи з 10 липня 2018 року, і саме з цього моменту слід відраховувати дворічний строк.

Вищенаведене узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій, зокрема, в постанові від 30 вересня 2019 року в справі № 825/1380/18.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону № 2011-XII, що свідчить про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.003925 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 04 грудня 2019 року.