Справа № 400/2943/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 р. Справа № 400/2943/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Констант Агро», вул. Чернецького, 110-Д/2, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200
до відповідачів:1. Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 2. Державної фіскальної служби України, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053
про:визнання протиправними та скасуваня рішення, оформлене протоколом, в частині внесення до ризикових платників податків та рішень про відмову в реєстрації податкової накладної; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Констант Агро» (далі позивач, ТОВ «Констант Агро») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі відповідач 1, ГУ ДФС) та Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2, ДФС), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яке оформлено протоколом, в частині внесення Товариства з обмеженою відповідальністю «Констант Агро» до «Журналу ризикових платників»;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Миколаївській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Констант Агро» з переліку ризикових платників податків в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітичні системи» ІТС «Податковий блок»;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 31.07.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1265691/42527139 від 02.09.2019 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 31.07.2019 року, податну Товариством з обмеженою відповідальністю «Констант Агро»;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 31.07.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1265692/42527139 від 02.09.2019 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 31.07.2019 року, податну Товариством з обмеженою відповідальністю «Констант Агро»;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 31.07.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1265714/42527139 від 02.09.2019 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 31.07.2019 року, податну Товариством з обмеженою відповідальністю «Констант Агро».

Ухвалою від 20.09.2019 року суд відкрив провадження по справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що ним подано ГУ ДФС всі наявні у нього документи та вчинено всі залежні від нього дії, необхідні для реєстрації податкових накладних по взаємовідносинам із ТОВ «Глінкор Інвест» та ТОВ «Біграйт Інвест», але рішеннями ГУ ДФУ відмовлено в реєстрації накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН). До Журналу ризикових платників податків позивача віднесено безпідставно: без посилань на протокол засідання комісії ГУ ДФС, без посилань на податкову інформацію згідно якої вбачається ризиковість операцій ТОВ «Констант Агро».

Відповідачі подали відзиви на позовну заяву, в яких в задоволенні вимог позивача просили відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідачі вказали, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних стало ненадання ТОВ «Констант Агро» первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) та розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку. Позивачем не надано обґрунтованих доводів щодо порушення його прав та законних інтересів відповідачами та неправомірності дій останніх. Також відповідачі відмітили, що позивач входить до переліку ризикових платників податків, оскільки відповідає критеріям ризиковості визначених Податкового кодексу України (далі ПК України).

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ТОВ «Констант Агро» зареєстровано як юридична особа 08.10.2018 року та перебуває на обліку в органах ДФС України як платник податків з 08.10.2018 року. Видами економічної діяльності ТОВ «Констант Агро» згідно до КВЕД є: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів (основний); 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

05.12.2018 року позивач уклав з ТОВ «Глінкор Інвест» () договір переробки давальницької сировини, відповідно до умов якого замовник (ТОВ «Глінкор Інвест») в порядках та на умовах, визначених договором, доручає виконавцю (ТОВ «Констант Агро») виконати роботи з переробки давальницької сировини у готову продукцію і зобов`язується оплатити її, а виконавець, в порядку та на умовах договору, зобов`язується на власний ризик прийняти і виконати роботу з переробки давальницької сировини та виготувати готову продукцію.

У липні 2019 року, на виконання умов вищезазначеного договору, ТОВ «Глінкор Інвест» поставило позивачу товар (соя), що підтверджується видатковою накладною від 29.07.2019 року № 157. Позивач, в свою чергу, виконав роботи з переробки давальницької сировини, що підтверджується звітом про перероблену сировину № 19 від 31.07.2019 року, актом надання послуг з переробки № 18 від 31.07.2019 року, звітом про продукцію, що вироблена з сировини замовника № 21 від 31.07.2019 року, прибутковою накладною (з переробки) № 197 від 31.07.2019 року, якісними посвідченнями від 31.07.2019 року, рахунком на оплату № 19 від 31.07.2019 року, платіжним дорученням від 24.07.2019 року № 365 та випискою з банківського рахунку позивача за липень 2019 року.

31.07.2019 року позивачем за результатами надання послуг з переробки давальницької сировини за договором з ТОВ «Глінкор Інвест» складено податкову накладну № 3 та направлено її на реєстрацію в ЄРПН.

Відповідно до квитанції від 01.08.2019 року реєстрація податкової накладної № 3 від 31.07.2019 року в ЄРПН зупинена. Як зазначено у квитанції: податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, але позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач направив ГУ ДФС пояснення від 21.08.2019 року № 40-19 щодо підтвердження реальності здійснення господарської операції із наданням відповідних доказів. Вказані пояснення відповідачем 1 прийнято до розгляду 21.08.2019 року, що підтверджується квитанцією № 2.

Рішенням від 02.09.2019 року № 1265691/42527139 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Констант Агро» відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 року № 3 у ЄРПН.

Підстава відмови: ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

05.12.2018 року позивач уклав з ТОВ «Біграйт Інвест» () договір переробки давальницької сировини, відповідно до умов якого замовник (ТОВ «Біграйт Інвест») в порядках та на умовах, визначених договором, доручає виконавцю (ТОВ «Констант Агро») виконати роботи з переробки давальницької сировини у готову продукцію і зобов`язується оплатити її, а виконавець, в порядку та на умовах договору, зобов`язується на власний ризик прийняти і виконати роботу з переробки давальницької сировини та виготувати готову продукцію.

У липні 2019 року, на виконання умов вищезазначеного договору, ТОВ «Біграйт Інвест» поставило позивачу товар (соя), що підтверджується видатковою накладною від 29.07.2019 року № 156. Позивач, в свою чергу, виконав роботи з переробки давальницької сировини, що підтверджується звітом про перероблену сировину № 19 від 31.07.2019 року, актом надання послуг з переробки № 19 від 31.07.2019 року, звітом про продукцію, що вироблена з сировини замовника № 20 від 31.07.2019 року, прибутковою накладною (з переробки) № 196 від 31.07.2019 року, якісними посвідченнями від 31.07.2019 року, рахунком на оплату № 20 від 31.07.2019 року, платіжним дорученням від 31.07.2019 року № 191, від 22.07.2019 року № 174, від 24.07.2019 року № 179 та випискою з банківського рахунку позивача за липень 2019 року.

31.07.2019 року позивачем за результатами надання послуг з переробки давальницької сировини за договором з ТОВ «Біграйт Інвест» складено податкові накладні № 4 та № 5 та направлено їх на реєстрацію в ЄРПН.

Відповідно до квитанції від 01.08.2019 року реєстрація податкової накладної № 3 від 31.07.2019 року в ЄРПН зупинена. Як зазначено у квитанції: податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, але позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач направив ГУ ДФС пояснення від 21.08.2019 року № 41-19 щодо підтвердження реальності здійснення господарської операції із наданням відповідних доказів. Вказані пояснення відповідачем 1 прийнято до розгляду 21.08.2019 року, що підтверджується квитанцією № 2.

Рішенням від 02.09.2019 року № 1265692/42527139 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Констант Агро» відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 року № 4 у ЄРПН.

Підстава відмови: ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Відповідно до квитанції від 15.08.2019 року реєстрація податкової накладної № 5 від 31.07.2019 року в ЄРПН зупинена. Як зазначено у квитанції: податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, але позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач направив ГУ ДФС пояснення від 21.08.2019 року № 42-19 щодо підтвердження реальності здійснення господарської операції із наданням відповідних доказів. Вказані пояснення відповідачем 1 прийнято до розгляду 21.08.2019 року, що підтверджується квитанцією № 2.

Рішенням від 02.09.2019 року № 1265714/42527139 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Констант Агро» відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 року № 5 у ЄРПН.

Підстава відмови: ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

З листа Гу ДФС від 16.08.2019 року м№ 4428/10/14-29-07-03-07 позивач дізнався, що за результатом опрацювання комісією ГУ ДФС встановлено відповідність ТОВ «Констант Агро» критерію ризиковості наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Не погоджуючись з рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН та внесенням позивача до Журналу ризикових платників, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246 (далі Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, у тому числі, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

01.01.2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», яким викладено в новій редакції п. 201.16 ст. 201 ПК України: «Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України».

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнята постанова № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі Порядок № 117).

Згідно п. 5 Порядку № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 6 Порядку № 117).

У відповідності до п. 10 Порядку № 117 ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

За приписами п. 18 20 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

У відповідності до п. 21 Порядку № 117 Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних позивачу запропоновано надати пояснення та додаткові докази. Який саме абзац пп. 1.6 п.1 Критеріїв став підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача, відповідач обґрунтувати не зміг.

При цьому, Критерії ризиковості платника податку, визначені у листі ДФС № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року, не погоджені і не затверджені у встановленому законодавством порядку. Слід зауважити, що пп. 1.6. пункту 1 Критеріїв не визначає самостійні критерії ризиковості платника податків, а лише дає підстави комісіям головних управлінь ДФС обласного рівня винести відповідного платника податків на розгляд комісії, і лише за результатами проведення засідання Комісії прийняти рішення про його віднесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Більше того, пп. 1.6. пункту 1 Критеріїв містить сім різних ознак ризиковості, а зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної неможливо встановити, під яку(і) саме ознаку(и) ризикованості підпадав позивач.

Окремо слід наголосити на тому, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в обов`язковому порядку зазначається не лише сам критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, а й вказується розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

У квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних дані про розрахунковий показник критерія (їв) ризиковості платника податку відсутні.

Також у квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної.

На виконання вимог квитанцій про зупинення податкових накладних позивачем надані пояснення та первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

З самих рішень про відмову в реєстрації податкових накладних вбачається, що вони прийняті з підстав не надання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Але, суд звертає увагу, що зазначена підстава є лише цитатою з п. 21 Порядку, та є досі абстрактною та формальною.

У самих рішеннях відсутня будь-яка конкретизація, яких документів не вистачило для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної. Не надано такої конкретизації претензій до первинних документів і в запереченнях відповідача.

Наданими відповідачам та суду документами підтверджується реальність господарської операції між позивачем та ТОВ «Глінкор Інвест» та ТОВ «Біграйт Інвест», за результатами яких складено податкові накладні від 31.07.2019 року № 3, 4, 5.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свою позицію щодо «принципу правової визначеності» (наприклад, справа «Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства»), відповідно до якого особа, здійснюючи правомірну поведінку, повинна мати можливість передбачати правові наслідки такої правової поведінки, чітко визначені законом.

Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що воно не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття відповідачем 1 такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що надані платником податку копії документів не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної. Між тим, у самому рішенні не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20.08.2019 року по справі № 2540/3009/18.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо вимог про визнання протиправним рішення щодо внесення позивача з Журналу ризикових платників та зобов`язання виключити його з Журналу ризикових платників, суд зазначає наступне:

На виконання пункту 10 Порядку №117, Міністерство фінансів України листом від 31.10.2018 року №26010-06-05/28170 погодило критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій, надіслані листом Державної фіскальної служби України від 29.10.2018 року № 3104/4/99-99-07-05-04-13.

Критерії ризиковості платника податку сформовано листом ДФС України від 05.11.2018 року № 4065/99-99-07-05-04-18.

Пункт 1 зазначених Критеріїв платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:

- платника податку зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

- платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

- платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження згідно з інформацією, наданою такими фізичними особами;

- платника податку зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією наданою такими засновниками та/або керівниками;

- набрав законної сили обвинувальний вирок суду та не погашено або не знято судимість стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податку за статтею 205 Кримінального кодексу України згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби»;

- комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

- платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Засідання Комісії щодо розгляду питань про внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків проводиться згідно з Порядком № 117.

До протоколу засідання Комісій обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з пунктом 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків віднесено до такого переліку; інша інформація, що розглядається Комісією.

За результатами засідання Комісії та протокольно прийнятого рішення (внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків) голова Комісії забезпечує негайне внесення інформації щодо включення/виключення зазначених платників до/із переліку платників податків в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітична система» ІТС «Податковий блок» як платників з ознаками ризиковості.

Згідно витягу протоколу засідання комісії ГУ ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 01.08.2019 року № 124, ТОВ «Констант Агро» здійснює реалізвцію відмінного від придбаного товару контрагентам-покупцям без наявних трудових та матеріальних ресурсів.

Відповідачем не надано до суду: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з пунктом 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків віднесено до такого переліку; інша інформація, що розглядається Комісією, які згідно «Порядку формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків» обов`язково додаються до протоколу засідання Комісій.

При вирішенні спору, суд також виходить із того, що зазначене рішення Комісії є актом індивідуальної дії.

Акт індивідуальної дії це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення контролюючого органу про визначення позивача таким, що відповідає підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Зазначений висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні від 13.12.2001 року у справі Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява № 55555/08, пункт 74, від 20.05.2010 року; «Тошкуце та інші проти Румунії», заява №36900/03, пункт 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії», пункт 74).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, рішення комісії ГУ ДФС, яка розглядає питання щодо відповідності платника критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 10 Порядку № 117, викладене у протоколі від 01.08.2019 року № 124 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки винесене необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, відтак є протиправним і підлягає скасуванню.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для віднесення позивача до переліку підприємств, які відповідають Критеріям ризиковості платника податків, а інших підстав для відмови та вказаного включення чинним законодавством не передбачено, наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог, що, водночас, з урахуванням наведеного вище, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а є способом відновлення порушеного права позивача.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання ГУ ДФС виключити позивача з переліку підприємств, які відповідають критеріям ризиковості.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд вважає оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягає скасуванню.

Щодо вимог про реєстрацію податкових накладних у ЄРПН, суд зазначає наступне:

Згідно п. 49.13 ст. 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

З урахуванням неправомірності відмови позивачу у реєстрації податкової накладних від 31.07.2019 року № 3, 4, 5 у ЄРПН, суд вважає за необхідно позов у даній частині вимог задовольнити та зобов`язати ДФС України зареєструвати зазначені податкові накладні у ЄРПН.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачам за подання даного позову сплачено судовий збір у сумі 7684,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 112 від 06.09.2019 року, № 113 від 06.09.2019 року та № 117 від 09.09.2019 року. Отже, судовий збір у сумі 7684,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у солідарному порядку.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Констант Агро» (вул. Чернецького, 110-Д/2, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) та Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.09.2019 року № 1265691/42527139 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 року № 3.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.09.2019 року № 1265692/42527139 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 року № 4.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.09.2019 року № 1265714/42527139 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 року № 5.

5. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Констант Агро» від 31.07.2019 року № 3, від 31.07.2019 року № 4, від 31.07.2019 року № 5 датою їх подання.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, оформлене протоколом засідання комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 01.08.2019 року № 124, яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Констант Агро» внесено до «Журналу ризикових платників» АІС «Податковий блок».

7. Зобов`язати Головне управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Констант Агро» (вул. Чернецького, 110-Д/2, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200, ) з переліку ризикових платників податків в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітичні системи» ІТС «Податковий блок».

8. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Констант Агро» (вул. Чернецького, 110-Д/2, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200, ) судові витрати у розмірі 5763,00 грн. (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 00 коп.).

9. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Констант Агро» (вул. Чернецького, 110-Д/2, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200, ) судові витрати у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.12.2019 року.

Суддя О.В. Малих