Справа № 1.380.2019.005818
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1.380.2019.005818
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради (82100, Львівська обл., м.Дрогобич, пл.Ринок, 1), із вимогами (враховуючи уточнені позовні вимоги):

-визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради щодо обмеження пільг ОСОБА_1 , передбачених п.п.4, 5, 6 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 01.10.2014 року;

-зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради поновити з 01.10.2014 року надання пільг ОСОБА_1 , передбачених п.п.4, 5, 6 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскільки йому вже була встановлена законодавством України для ветеранів війни, - учасникам бойових дій, пільга у розмірі 75% безтермінова від загальної норми споживання, з оплати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами), та він нею користувався до 01.10.2014 року, то у відповідача були відсутні правові підставі обмежувати норму пільги, у зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства, позаяк позивачу були встановлені дані пільги безтерміново. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою судді від 08.11.2019 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25.11.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

26.11.2019 року від відповідача засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій, відповідно до статей 5 і 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 06.08.2014 року №409 (із змінами та доповненнями), а саме: за наявності газової плити та газового водонагрівача - 10,5 куб. метрів на одну особу на місяць; для користування послугами з централізованого водовідведення - 4 куб метри на одну особу на місяць; 70 кВт-г на місяць на сім`ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт-г на місяць на кожного іншого члена сім`ї (домогосподарства), але не більш як 190 кВт-г на місяць. Відповідач вважає, що управління діяло в межах повноважень, передбачених законодавством.

Ухвалою суду від 05.12.2019 року позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради щодо обмеження пільг ОСОБА_1 , передбачених п.п.4, 5, 6 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 01.10.2014 року по 06.05.2019 року та про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради поновити з 01.10.2014 року по 06.05.2019 року надання пільг ОСОБА_1 , передбачених п.п.4, 5, 6 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Львівським обласним військовим комісаріатом, яке є безтермінове, дійсне на всій території України, а відтак, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

З 01.10.2014 року надання пільг, які були встановлені законодавством України для ветеранів війни, - учасників бойових дій, було змінено позивачу, а саме - були зменшені норми споживання комунальних пільг у зв`язку із змінами у законодавстві, про що його не було повідомлено.

29.10.2019 року позивач звернувся із заявою (від 28.10.2019 року) до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про повернення пільг у розмірі 75% від загальної норми споживання.

Листом №2789 від 04.11.2019 року Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради повідомило позивачу, що останній числиться в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків, як учасник бойових дій, проте йому не можуть повернути на пільги у розмірі 75% від загальної норми споживання, у зв`язку із змінами у законодавстві, а саме: прийняття постанови КМ України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 06.08.2014 року №409.

Вважаючи дії відповідача щодо обмеження норм споживання пільг протиправними, ОСОБА_2 звернувся з означеним позовом до суду.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до положень пунктів 4-6 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій надаються такі пільги: 75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 75-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю); 75-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» встановлено соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком: за наявності газової плити та газового водонагрівача - 10,5 куб. метрів на одну особу на місяць; для користування послугами з централізованого водовідведення - 4 куб метри на одну особу на місяць; 70 кВт-г на місяць на сім`ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт-г на місяць на кожного іншого члена сім`ї (домогосподарства), але не більш як 190 кВт-г на місяць.

З огляду на вказані положення цієї постанови Кабінету Міністрів України, відповідач вважає, що вона є основним нормативно-правовим актом, яким установлено соціальну норму житла та соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги на оплату житлово-комунальних послуг.

Суд роз`яснює, що положення пунктів 4-6 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є чинними; у даній статті Закону не передбачено можливість Кабінетом Міністрів України встановлювати обмеження зазначених пільг, що передбачені Законом.

Суд критично оцінює твердження відповідача з приводу того, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» є обов`язковими для застосування у даних спірних правовідносинах.

Отже, суд вважає, що підставними є доводи позивача в частині протиправності дій відповідача щодо обмеження його права на 75-відсоткову знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива без обмежень норм споживання.

Згідно ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів щодо соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей покладається на органи державної влади та органи місцевого самоврядування (стаття 4 Закону).

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 права на користування пільгами.

З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що дії відповідача є протиправними щодо позбавлення позивача права на користування пільгами, відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal проти Об`єднаного королівства» (заява №22414/93) зазначив, що ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України»).

Рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому, такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Разом з тим, відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, відтак такий не сплачувався, а отже, не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій задоволити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради щодо обмеження пільг ОСОБА_1 , передбачених пунктами 4, 5, 6 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 07 травня 2019 року.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради поновити з 07 травня 2019 року надання пільг ОСОБА_1 , передбачених пунктами 4, 5, 6 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Сасевич О.М.