Справа № 520/8186/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 листопада 2019 р. № 520/8186/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності

представника позивача Костіна К.В.

представника відповідача Кабанової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8,м. Харків,61013, ) до Фермерське господарство "Золотий Тілець" (вул. Центральна, буд. 3,с. Нечволодівка, Куп`янський район, Харківська область, 63724, ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, експлуатацію будівель ФГ "Золотий телець" за адресою: Куп`янський район, с. Нечволодівка, вул. Центральна, б/н, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв`язку з чим зобов`язати керівництво ФГ "Золотий телець" негайно припинити використання цих будівель з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що інформації про усунення в повному обсязі зазначених порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей підприємством не надано. Вказані у адміністративному позові порушення створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, тому з метою запобігання травмування та загибелі людей від небезпечних чинників пожежі та надзвичайних ситуацій різного характеру, застосування заходів реагування .

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних заперечував, пославшись на те, що приміщення вказані в акті перевірки підприємством не використовується і на час перевірки не використовувалися .

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

У період з 17.05.2019 по 20.05.2019 фахівцями відповідача проведено позапланову перевірку виконання вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 24.05.2016 № 169 на території та у будівлях ФГ «Золотий тілець» за адресою с. Нечволодівка, вул. Центральна , б/н.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 20.05.2019 № 186, яким зафіксовано низку порушень вимог законодавства у сфері експлуатації техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю, в тому числі: об`єкт не забезпечений зовнішнім протипожежним водопроводом у відповідності до вимог будівельних норм, чим порушено ст.56 п.1 КЦЗУ, п.2.1 гл.2 розділу 5 ППБУ; не влаштовано під`їзд з майданчиком розміром не менше 12х12 метрів для встановлення пожежних автомобілів і збирання води будь-якої пори року, чим порушено вимоги п.2.13 гл.2 розділу 5 ППБУ; об`єкт не забезпечений в достатній кількості первинними засобами пожежегасіння, чим порушено вимоги п.4, додатку 4-7 розділу 5 наказу МВС України від 15.01.2018 № 25 «Про затвердження Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників»; зменшення нормованої висоти обвалування, чим порушено приписи пп.25 п.9.2 гл.9 розділу 6 ППБУ; на дихальних трубках резервуарів для зберігання ЛЗР , на трубопроводах газової обв`язки резервуарів і на трубопроводах для зливу ЛЗР із транспорту не встановлено вогнезатримуючі пристрої, чим порушено пп.4 п.9.2 гр.9 розділу 6 ППБУ; на складах резервуарного парку відсутній запас вогнегасних речовин, а також засобів їх подавання в кількості, необхідній для гасіння пожежі в найбільшому резервуарі , чим недотримано приписи пп.11 п.9.2 гл.9 розділу 6 ППБУ; механічну майстерню, складські приміщення, гараж не обладнано системами протипожежного захисту в порушення приписів ДБН В.2.5-56:2014 « Системи протипожежного захисту», чим не дотримано приписи п.1.2. гл.1 розділу 5 ППБУ; підтримання експлуатаційної придатності системи протипожежного захисту проводиться не відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», чим порушено п.1.4 гл.1 розділу 5 ППБУ; не перевірено захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ В.2.5-38:2008 « Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд», чим порушено п.1.21 гл.1 розділу 4 ППБУ; дерев`яні елементи покриттів адміністративної будівлі не оброблено засобами вогнезахисту, чим порушено приписи п.2.5 гл.2 розділу 3 ППБУ; на стінах та стелі холу, коридору адміністративної будівлі застосовуються будівельні матеріали з вищими показниками пожежної небезпеки, що не відповідає нормативним вимогам та відповідно порушено приписи п.2.23 гл.2 розділу 3 ППБУ; в приміщеннях адміністративної будівлі приховане прокладання проводів (кабелів) їх ізоляцію від горючих основ (конструкцій) суцільного шару негорючого матеріалу, не підтверджено актом проведення прихованих робіт, чим порушено приписи п.1.12 гл.1 розділу 4 ППБУ; змінено інженерні та планувальні рішення сходової клітки адміністративної будівлі, що не відповідає встановленим нормативам та порушує приписи п.2.23 гл.2 розділу 3 ППБУ; знижено клас вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах між приміщеннями топкової та загального коридору першого поверху адміністративної будівлі, чим порушено приписи п.2.3 гл.2 розділу 3 ППБУ; під час експлуатації об`єкта знижено клас вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах між горищем та сходовою кліткою, чим порушено положення п.2.3 гл.2 розділу 3 ППБУ; ангар не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 « Системи протипожежного захисту» , чим порушено положення п.1.2 гл.1 розділу 5 ППБУ; відсутній захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ В.2.5-38:2008 « Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд», чим порушено п.1.21 гл.1 розділу 4 ППБУ; улаштовані на шляхах евакуації з приміщень адміністративної будівлі пороги, які перешкоджають вільній евакуації людей , чим порушено п.2.37 гл.2 розділу 3 ППБУ; зменшено кількість евакуаційних виходів з будівлі майстерні для ремонту та зберігання сільськогосподарської техніки , що не відповідає нормативам та порушує положення п.2.23. гл.2 розділу 3 ППБУ; технічне обслуговування всіх наявних вогнегасників не здійснюється відповідно до Правил експлуатації вогнегасників, чим порушено п.3.17 гл.3 розділу 5 ППБУ.

Частиною 4 статті 5 КАС України суб`єкт владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно п. 4 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про пожежну безпеку" забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Частиною 4 статті 4 Закону № 877-V визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

В частині 2 статті 70 КЦЗ України, зазначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Частиною 1 статті 70 КЦЗ України передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів , в тому числі є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Відповідно до статті 2 КЦЗ України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю .

Частинами 1-3,6 статті 55 КЦЗ України встановлено, що забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів . Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання. Обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

Загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд врегульовані «Правилами пожежної безпеки в Україні», затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року №1417, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 року за №252/26697 (далі Правила №1417).

Згідно пункту 4 Розділу І Правил №1417 пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Пунктом 5 Розділу І Правил №1417 встановлено, що особи, відповідальні за забезпечення пожежної безпеки на підприємствах та об`єктах, їх права та обов`язки визначаються відповідно до законодавства.

У разі передачі в оренду цілісного майнового комплексу або окремих його частин, приміщень, інших об`єктів за домовленістю сторін цивільно-правового договору визначаються права та обов`язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди (пункт 6 Розділу І Правил №1417).

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що позивачем здійснено перевірку об`єктів, які використовуються позивачем на підставі договорів позички частини житлової будівлі від 01.01.2018 та договору оренди нежитлових приміщень від 01.01.2019

Суд звертає увагу на те, що питання розподілу обов`язків із забезпечення пожежної безпеки в інших спорудах, які покладаються на власників або орендарів згідно договору оренди, впливає на господарські правовідносини між суб`єктами цивільних правовідносин та не можуть виключати реалізацію дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Надаючи оцінку доводам відповідача, в частині відсутності обов`язку підприємства виконувати обов`язки забезпечення пожежної безпеки в орендуємих приміщеннях, суд зазначає , що зі змісту договорів позички частини житлової будівлі від 01.01.2018 та договору оренди нежитлових приміщень від 01.01.2019 (а.с.136-139) відповідачем у гр. ОСОБА_1 орендуються приміщення по АДРЕСА_1 та склад - майстерня 1595.7 м2 та склад площею 1898.7 м2.

При цьому, згідно вказаних вище договорів (п.6.1 Договору від 01.01.2018 та п.3.1 Договору від 01.01.2019) саме на користувача (орендаря) покладений обов`язок утримувати приміщення в порядку, передбаченому санітарними та протипожежними правилами

Отже, саме домовленістю сторін цивільно-правового договору визначено права та обов`язки орендаря щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди відповідно до пункту 6 Розділу І, підпунктів 2, 9 пункту 2.1, підпункту 3.22 Розділу V Правил №1417, що відповідно, обумовлює обов`язок відповідача забезпечити дотримання заходів протипожежної безпеки в орендованих приміщеннях.

Щодо посилань відповідача на припинення строку дії договорів оренди та повернення приміщень відповідно до актів приймання-передачі, як підстави відмови у задоволенні позовних вимог, то суд зазначає, що відповідно до п. 8 ПБО 14 та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій № 291 від 30.11.1999 орендоване приміщення в орендаря підлягає зарахуванню на позабалансовий рахунок 01 «Орендовані необоротні активи» за вартістю, зазначеною в договорі оренди. Підставою для запису є акт приймання-передачі, підписаний представниками орендаря й орендодавця.

В судовому засіданні відповідачем не доведено фактичне припинення договорів оренди, позички приміщень після закінчення строку дії зазначених вище договорів та повернення об`єктів договору оренди орендодавцеві, тоді як зміна юридичної адреси не є доказом невикористання приміщень, вказаних в акті перевірки.

Щодо посилань відповідач на те, що позивач не є уповноваженим органом на подання відповідного позову, суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 64 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно зі статтею 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до пунктів 1, 12 частини 1 статті 67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Крім того вимогами частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта перевірки, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, ДСНС України або її територіальний орган звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг.

Як вже зазначалося вище підстави для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухо-пожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають(ст.70 КЦЗ України)

Тобто, підставами для повного або часткового зупинення роботи підприємства та його об`єктів є факт створення підприємством загрози життю та здоров`ю людей, у зв`язку з експлуатацією об`єкта, і цей факт має бути доведений належними та допустимими доказами.

До початку експлуатації об`єкти (будинки, споруди, приміщення, технологічні установки) повинні бути забезпечені первинними засобами пожежогасіння згідно з Типовими нормами належності вогнегасників, затвердженими наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 02 квітня 2004 року № 151, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 29 квітня 2004 року за № 554/9153.

Серед порушень позивачем вимог законодавства у сфері пожежної безпеки мають місце, крім іншого, такі порушення як відсутність первинних засобів пожежегасіння та не відповідність їхнього технічного стану, що унеможливить гасіння пожежі на ранній стадії розвитку, сприяє беззахисності людини перед факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації. Також не проведення технічного обслуговування вогнегасників в приміщеннях відповідача, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у початковій стадії розвитку, як самостійні порушення мають явний та очевидний характер недотримання правил пожежної безпеки, є неприпустимим за жодних умов.

Відсутність вогнезахисного обробляння дерев`яних конструкцій сценічної коробки зумовлює підвищення пожежного навантаження, займання та швидке розповсюдження пожежі по всій площі приміщення, що створює безпосередню загрозу життю та здоров`ю як персоналу.

Такі порушення, як не обладнання приміщень системою протипожежного захисту, не здійснення перевірки захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, не проведення технічного обслуговування вогнегасників, що знаходяться на об`єкті, не піддавання вогнезахисному оброблянню дерев`яних конструкцій не є формальними, а стосуються наявності у відповідача порушень, які можуть призвести до займання і відсутності необхідної системи заходів для уникнення пожежі, забезпечення своєчасного її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку.

Суд зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів усунення вказаних порушень.

Так, статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (ст. 43 Конституції України).

Отже, саме людина, її життя і здоров`я, зокрема визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Кожен громадянин повинен бути забезпечений безпечними для його життя і здоров`я умовами праці.

На дату розгляду даної справи, порушення, які стали підставою для звернення позивача з даним позовом для застосування заходів реагування, є небезпечними для життя та здоров`я людей.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновків, що порушення, виявлені в ході проведення перевірки відповідача є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем не надано доказів вжиття заходів щодо усунення всіх наявних порушень у сфері пожежної та техногенної безпеки, приймаючи до уваги факт доведеності позивачем необхідності застосування заходів реагування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень позивача шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, до повного усунення порушень вимог законодавства.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання керівництва відповідача негайно припинити використання цих приміщень з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, суд звертає увагу на наступне.

Як вже було зазначено вище, з урахуванням положень ч. 2 ст. 68 КЦЗ України, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Тобто, вищенаведеною правовою нормою передбачено вичерпний перелік заходів реагування, зокрема: повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині зобов`язання керівництва позивача негайно припинити використання цих приміщень з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

До повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, експлуатацію будівель ФГ "Золотий телець" за адресою: Куп`янський район, с. Нечволодівка, вул. Центральна, б/н, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання

В іншій частині вимог позов залишити без задоволення

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або через Харківський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі рішення виготовлено 02.12.2019

Суддя Зоркіна Ю.В.