Справа № 161/18612/19
Суддя: Черняк В. В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/595/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Черняка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2019 року (згідно відмітки на конверті) позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Просить суд скасувати постанову відповідача від 26 жовтня 2019 року LC-007865.

У письмовому відзиву представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, а також не заперечується сторонами, що 26 жовтня 2019 року старшим інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Салівончиком Олександром Миколайовичем винесена постанова LC-007865, в якій встановлено, що автомобіль Skoda Superb, НОМЕР_1 , 25 жовтня 2019 року о 11 год. 03 хв. у м. Луцьку по вул. Лесі Українки, 21, здійснив зупинку на пішоходному переході та створив перешкоду дорожньому руху, чим порушив п.15.9 «г» ПДР України та ч.3 ст.122 КУпАП. Цією ж постановою на керівника юридичної особи, якому належить автомобіль - голову правління Приватного акціонерного товариства «Дубномолоко» ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказане кореспондується з приписами пункту 1 частини четвертої статті 162 КАС України, у якому передбачено, що до відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Як слідує з матеріалів позову, з яким був ознайомлений відповідач, позивач категорично заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а отже відповідач, на виконання приписів ч.2 ст.77 КАС України та ч.4 ст.162 КАС України повинен був разом з відзивом надати всі докази, які підтверджують правомірність свого рішення.

Суд зауважує, що за положеннями частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З матеріалів справи слідує, що правопорушення, яке кваліфікувалося відповідачем позивачу, стосується порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

В свою чергу у примітці до ст.14-2 КУпАП передбачено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Отже, належними доказами вчинення порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), є здійснення не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, і в силу процесуальних обов`язків, які покладені на відповідача ч.2 ст.77 КАС України та ч.4 ст.162 КАС України, відповідач був зобов`язаний їх додати до відзиву на позов.

Однак відповідач цього не зробив, а до відзиву на позов не додав відповідну фотофіксацію порушення. Обов`язку суду самостійно збирати докази вчинення адміністративного правопорушення, чинним КУпАП та КАС України не передбачено.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не виконав свого процесуального обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, а саме не надав суду фотофіксації порушення, за яке він притягнув позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати постанову старшого інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Салівончика Олександра Миколайовича від 26 жовтня 2019 року №LC-007865, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачем у справі є Департамент муніципальної варти Луцької міської ради, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 17, .

Повне судове рішення складено та підписано 03 грудня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк