Справа № 826/13413/18
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2019 року

Київ

справа №826/13413/18

адміністративне провадження №Зі/9901/377/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Єресько Л.О., Загороднюка А.Г., Соколова В.М. в адміністративній справі за касаційною скаргою Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 826/13413/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства охорони здоров`я України, за участю третіх осіб - Одеського національного медичного університету, ОСОБА_3 , про визнання протиправними дій, скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває справа № 826/13413/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства охорони здоров`я України, за участю третіх осіб - Одеського національного медичного університету, ОСОБА_3 , про визнання протиправними дій, скасування наказу.

Позивач - ОСОБА_1 27 листопада 2019 року подав заяву про відвід головуючого судді Єресько Л.О., суддів Загороднюка А.Г., Соколова В.М., визначених для розгляду цієї справи.

Заява про відвід мотивована тим, що ОСОБА_1 стало відомо про домовленість заступника Міністра охорони здоров`я України із суддями Верховного Суду, які розглядають справи №826/13413/18 і №640/1498/19 щодо скасування судом касаційної інстанції вжитих судами попередніх інстанцій заходів забезпечення позову у цих справах, що дасть змогу відповідачу призначити найближчим часом в.о. ректора Одеського національного медичного університету.

За наслідками вирішення питання про обґрунтованість заявленого відводу Верховний Суд на підставі частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») постановив ухвалу від 29 листопада 2019 року, якою вказані ОСОБА_1 підстави для відводу суддів Єресько Л.О., Загороднюка А.Г. та Соколова В.М. визнав необґрунтованими і передав цю заяву для її вирішення іншим суддею у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

За наслідками автоматизованого розподілу вказану заяву про відвід, зареєстровану за №Зі/9901/377/19, 2 грудня 2019 року передано на розгляд судді Мартинюк Н.М.

Так, заява обґрунтована тим, що заступник Міністра охорони здоров`я України поширює інформацію про те, що Міністерство охорони здоров`я України найближчим часом призначить в.о. ректора Одеського національного медичного університету у зв`язку зі скасуванням Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду заходів забезпечення позову в одній із судових справ, що розглядаються цим судом.

ОСОБА_1 вказує, що, за наявною у нього інформацією, причиною скасування заходів забезпечення позову заступниця Міністра охорони здоров`я України вказує домовленість із суддями Верховного Суду, які розглядають справи №826/13413/18 і №640/1498/19. Проте, заявнику достеменно не відомо, в якій саме справі та яке забезпечення позову буде скасовано, як і те, з якою колегією суддів може існувати домовленість заступниці Міністра охорони здоров`я України.

З огляду на це, заявник вказує, що не може довіряти складу суду у цій справі, оскільки має обґрунтовані сумніви щодо неупередженості та об`єктивності суддів Єресько Л.О., Загороднюка А.Г. та Соколова В.М., на розгляді яких перебуває справа №826/13413/18.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Перевіряючи заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Єресько Л.О., Загороднюка А.Г. та Соколова В.М. у справі №826/13413/18 суд дійшов висновку, що вона не може бути задоволена, з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України. Відповідно до частини першої цієї статті суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Водночас, суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим. Тобто для відведення суддів необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Судді повинні розглядати справи неупереджено, на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чиєї сторони або з будь-якої причини.

Неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Слово "неупереджений" передбачає відсутність упередженості, як реальної, так і суб`єктивної.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року вимагає від суду у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (справа "Ветштайн проти Швейцарії").

Зі змісту заяви про відвід колегії суддів у складі Єресько Л.О., Загороднюка А.Г. та Соколова В.М. випливає, що її обґрунтування побудовано на припущеннях заявника щодо існування домовленості суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, які розглядають справи №826/13413/18 і №640/1498/19, із заступницею Міністра охорони здоров`я України (Міністерство охорони здоров`я України є відповідачем у справі №826/13413/18) щодо результатів касаційного перегляду судових рішень про забезпечення позову, прийнятих у зазначених справах. Однак, ці обставини заявник не підтверджує будь-якими доказами та вказує, що конкретні обставини йому не відомі.

Відтак, ОСОБА_1 не довів, чим саме, окрім його припущень, підтверджуються обставини, якими він мотивує заяву про відвід, а тому відсутні підстави вважати, що розгляд цієї справи колегією суддів у складі Єресько Л.О., Загороднюка А.Г. та Соколова В.М. суперечить вимозі здійснення правосуддя «судом, встановленим законом».

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. У вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (справа "Морель проти Франції", пункти 45-50; справа "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (справа "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (справа "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; справа "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; справа "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" від 9 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Крім того, відвід може бути задоволений лише у разі неможливості ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23.

Проаналізувавши доводи, викладені в заяві ОСОБА_1 про відвід суддів Єресько Л.О., Загороднюка А.Г. та Соколова В.М., Верховний Суд дійшов висновку, що викладені ним аргументи побудовані на припущеннях та суб`єктивній оцінці й не є достатніми для встановлення упередженості цих суддів за суб`єктивним чи об`єктивним критеріями.

Відтак, передбачених статтею 36 КАС України підстав для відводу вказаних суддів від розгляду цієї справи немає.

Керуючись статтями 36, 40 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Єресько Л.О., Загороднюка А.Г., Соколова В.М. у справі № 826/13413/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства охорони здоров`я України, за участю третіх осіб - Одеського національного медичного університету, ОСОБА_3 , про визнання протиправними дій, скасування наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

……………………………

Н .М. Мартинюк ,

Суддя Верховного Суду