Справа № 147/919/19
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

Справа № 147/919/19

Головуючий суддя І інстанції - Дудіков А.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

02 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Вінницької митниці ДФС на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 08 листопада 2019 року апеляційну скаргу Вінницької митниці ДФС залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку, з наданням відповідних доказів.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду, 28 листопада 2019 року до суду надійшла заява від відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" визначено, що суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 №475/97 право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як слідує з рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Так, заява апелянта обґрунтована тим, що розгляд справи відбувся за відсутності представника відповідача. Повний текст оскаржуваного рішення надійшов на адресу митниці лише 24.10.2019, в той час як апеляційну скаргу подано 01 листопада 2019 року.

За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та наявність підстав для його поновлення.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам ст. 296 КАС України, суд вважає, що вказана апеляційна скарга подана з додержанням вищезазначених вимог та відсутні перешкоди для постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 300 КАС України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 296, 300 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Поновити Вінницькій митниці ДФС строк на апеляційне оскарження рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Вінницької митниці ДФС на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

3. Зупинити дію рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року.

4. Надіслати учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження у справі.

5. Запропонувати учасникам справи до 13 грудня 2019 року подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.