Справа № 460/1485/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2019 року м. Рівне №460/1485/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Крючков Віталій Олексійович,

відповідача: представник Федченко Олександр Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненської митниці ДФС
про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці ДФС (далі - Митниця, відповідач) та просила визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000269/2 від 11.02.2019.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначив, що для визначення митної вартості ввезеного на митну територію України автомобіля Митницею використано інформацію з довідника Schwackeliste, яка не може бути самостійною підставою для витребування додаткових документів. Вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий декларантом перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Зауважив, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за методом вибраним позивачем, не є достатнім для висновку про наявність підстав для коригування митним органом митної вартості.

Ухвалою суду від 21.06.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У вказаний судом строк позивач допущені недоліки усунув.

Ухвалою суду від 11.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти заявлених позовних вимог (а.с. 76-82). Зокрема, зазначив, що митна вартість імпортованого автомобіля за митною декларацією самостійно заявлена декларантом за другорядним (резервним) методом на рівні 158653,67 грн. (еквівалент 5000 EUR, за офіційним курсом НБУ на день подання МД до митного оформлення) на підставі роздруківки із сайту мережі Інтернет ресурсу mobile.de. Тобто, декларантом позивача при розрахунку та заявленні до митного оформлення митної вартості імпортованого автомобіля не були враховані відомості щодо вартості придбання транспортного засобу.

Відповідач повідомив, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено таке:

у поданій роздруківці із сайту мережі Інтернет ресурсу mobile.de відсутнє посипання на конкретне джерело інформації сайту, що унеможливлює його перевірку. Вказану у ньому ціну пропозиції не можливо перевірити на предмет остаточної фінальної ставки запропонованої продавцем вартості транспортного засобу;

товар придбано фізичною особою на підставі рахунку від 24.01.2019 б/н, згідно якого вартість на експорт становить 3200,00 EUR. Однак, всупереч положенням статті 368 МК України декларантом при поданні МД до митного оформлення не надано документів, що свідчили б про факт оплати товару (чеки, касові документи тощо). Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб;

у договорі купівлі-продажу від 24.01.2019 укладеного двома фізичними особами зазначено, що транспортний засіб є ушкодженим, разом з тим, з Литви в Україну він прибув самостійно. Крім того, графа пробіг є незаповненою і встановити пробіг автомобіля на момент продажу є неможливим;

відповідно до наданого позивачем витягу з мережі Інтернет автомобіль продавався у Чехії, а не Литві. Пробіг автомобіля становив 311 877 км., а не 412039 км. та зазначено, що автомобіль не попадав у ДТП.

За результатами опрацювання документів, долучених до митної декларації, відповідно до положень статей 53, 54, 368 МК України, декларанту направлено письмову вимогу про необхідність подання додаткових документів.

Враховуючи факт ненадання декларантом документів, наявні підстави вважати про надання декларантом неточних та неповних відомостей щодо числових значень складових митної вартості транспортного засобу.

У зв`язку з наведеним, Митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості транспортного засобу, митну вартість товару визначено на підставі середньої вартості КТЗ згідно електронного довідника Superschwacke - 8058,94 євро.

З таких підстав, представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с. 90-95), в якому вказав, що інформація з програмного продукту електронного довідника Suреrsсhwaсkе є нічим іншим як висновком про якісні та вартісні характеристики товару. Однак, митний орган ніяким чином не аргументував наявність у Superschwacke відповідної ліцензії на здійснення будь-якої оціночної діяльності із визначення вартості транспортних засобів. Крім цього, вказаний інформаційний ресурс, з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар, що дає підстави вважати необґрунтованими обставини та їх правову оцінку, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.07.2019, з урахуванням щорічної відпустки головуючого судді, за клопотанням представника позивача підготовче засідання відкладено до 11.09.2019.

Ухвалою суду від 11.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 16.10.2019.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді судове засідання 16.10.2019 не відбулося та було перенесено на 11.11.2019.

Ухвалою суду від 11.11.2019 за обґрунтованим клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено до 04.12.2019.

У судовому засіданні позивач, представники сторін підтримали свої вимоги і заперечення, надали пояснення, аналогічні поданим заявам по суті справи

В судовому засіданні 04.12.2019 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

29.01.2019 декларантом до Рівненської митниці ДФС була подана електронна митна декларація ІМ 40 ДЕ №UA204010/2019/002040 на імпортований автомобіль марки "VOLVO" моделі "XC90" ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), двигун - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 2400 см3, колісна формула 4х4, вживаний, календарний рік виготовлення - 2007, модельний рік виготовлення - 2007. В декларації зазначено: валюта та загальна сума за рахунком: 3200 євро (графа 22); курс валюти: 31,73073300 (графа 23); ціна товару: 3200,00 (графа 42); код МВВ (гр. 43): ліве поле - 6, праве поле - не заповнене; коригування: 158653,67 (гр.45) (а.с.87).

Суд зазначає, що задекларована в графі 45 сума коригування з урахуванням задекларованого в графі 23 курсу валют становить 5000,00 євро.

Відповідно до графи 44 митної декларації, для підтвердження складових митної вартості транспортного засобу до митної декларації додано такі документи: рахунок-фактура (інвойс) від 24.01.2019 б/н (а.с. 21); акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 25.01.2019 №UA205010/2019/411472 (а.с. 22-23); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 19.09.2017 № НОМЕР_2 (а.с. 24); договір про надання послуг митного брокера від 01.12.2018 №161; довідку ОС ДП "Волиньстандартметрологія" № 1538с/2-5 від 28.01.2019 (а.с. 25); роздруківку із сайту мережі Інтернет ресурсу mobile.de від 28.01.2019 (а.с. 35); заяву від 28.01.2019 (а.с. 117); банківські платіжні документи, що стосуються сплати митних платежів (а.с. 26-28); паспортні документи (а.с. 24-32, 114-116).

Отже, суд встановив, що за даними митної декларації ІМ 40 ДЕ №UA204010/2019/002040 від 29.01.2019 декларантом було задекларовано митну вартість транспортного засобу не за шостим методом (резервним), з урахуванням вартості транспортного засобу в розмірі 5000,00 євро, що за курсом валюти, зазначеним в графі 23 МД - 31,73073300, становить 158653,67 грн. та відповідає задекларованому в графі 45 митної декларації.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідачем зроблено висновок, що заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання наступних документів, які підтверджують інформацію щодо митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією: 1) касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару; 3) копію експортної декларації країни відправлення; 4) висновок експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації, пробігу (сервісна книжка з відмітками, результати досліджень НДЕКЦ тощо).

Враховуючи викладене, митним органом під час письмових консультацій направлено повідомлення про надання додаткових документів (а.с. 85).

На вимогу Митниці декларант додаткових документів не надав.

З огляду на ненадання додаткових документів митним органом було скориговано митну вартість на підставі наявної у нього інформації (яка міститься в електронному довіднику Superschwacke) із застосуванням другорядного (резервного) методу.

Суд встановив, що Рівненською митницею ДФС прийнято рішення від 11.02.2019 №UA204000/2019/000269/2 про коригування митної вартості товарів, відповідно до якого за ВМД ІМ 40 ДЕ №UA204010/2019/002040 від 29.01.2019 розрахована декларантом митна вартість товару в сумі 5000,00 євро (158653,67 грн.) за шостим методом визначення митної вартості (графи 28,29); проведено коригування в сумі 8058,94 євро (графа 30) за шостим методом визначення митної вартості (графа 31) (а.с.13). Також, у зазначеному рішенні митним органом вказано про неможливість застосування другорядних методів визначення митної вартості (статей 58-63 МК України) у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (статті 59, 60 МК України) та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами на основі віднімання вартості та на основі додавання вартості (статті 62, 63 МК України), а тому митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості (стаття 64 МК України).

Окрім цього, Митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортний засобів комерційного призначення від 11.02.2019 №UA204000/2019/00271 (а.с.15-16).

Не погоджуючись з таким рішенням митного органу, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у зв`язку з коригуванням митним органом заявленої декларантом митної вартості товарів, суд застосовує такі норми матеріального права.

Положеннями статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За змістом частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами пункту 1 частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій статті 53 МК України наведено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч.21 ст.58 МК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини шостої цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, митний орган зобов`язаний здійснювати контроль правильності визначення декларантом митної вартості у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (ч.2 ст.54 МК України).

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

Як встановлено судом з оспорюваного рішення від 11.02.2019 №UA204000/2019/000269/2, відповідач вважає, що вартість транспортного засобу не може бути визначена за вартістю заявленою декларантом у митній декларації, оскільки враховуючи ненадання додаткових документів витребуваних митницею (касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; виписка з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару; копія експортної декларації країни відправлення; висновок експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації, пробігу), митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що до митного оформлення заявлено недостовірні відомості про фактурну вартість товару. Відповідачем використано наступні джерела: цінова інформація ДФС, сформована відповідно до наказу ДМСУ "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів" від 13.10.2006 №885, наказу ДФС "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України" від 11.09.2015 №689, інформацію щодо митної вартості оцінюваного колісного транспортного засобу відповідно до електронного довідника Superschwacke станом на 29.01.2019 у розмірі 8058,94 євро.

15.02.2011 Україна приєдналася до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (у зміненій редакції) (Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур" від 15.02.2011 №3018-VІ). Ця Конвенція набрала чинності для України 15.09.2011.

Відповідно до Стандартного правила 6.4. Додатка II до вказаного Протоколу (Загальний додаток), Митна служба застосовує метод аналізу ризиків для визначення осіб та товарів, у тому числі транспортних засобів, що підлягають перевірці, та ступеня такої перевірки.

Згідно з пунктом 7.1 Рекомендацій до Загального додатка до Міжнародної конвенції, для цільового добору конкретних операцій вибірка товарів, транспортних засобів чи документів з метою перевірки повинна ґрунтуватися на профілях ризику. Така заснована на вибірковості процедура допускає також випадковий добір на основі статистичної вибірки чи ініціативи співробітника митниці, заснованої на його досвіді чи інтуїції.

Тобто поглибленій перевірці підлягають документи, стосовно яких спрацювала система управління ризиками.

Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені результатами застосування системи управління ризиками, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011.

Згідно з пунктом 8 Розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689, у випадках спрацювання системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів.

Перевіряючи доводи представника відповідача щодо сумнівності наданих до митного оформлення документів разом з митною декларацією №UA204010/2019/002040 від 29.01.2019, суд встановив та врахував таке.

Так, у поданій роздруківці із сайту мережі Інтернет ресурсу mobile.de, яка стала підставою для визначення позивачем митної вартості автомобіля за шостим методом, відсутнє посипання на конкретне джерело інформації сайту, що унеможливлює його перевірку. Вказану у ньому ціну пропозиції не можливо перевірити на предмет остаточної фінальної ставки запропонованої продавцем вартості транспортного засобу.

Крім того, товар придбано фізичною особою на підставі рахунку від 24.01.2019 б/н, згідно якого вартість на експорт становить 3200,00 EUR. Однак, всупереч положенням статті 368 МК України декларантом при поданні МД до митного оформлення не надано документів, що свідчили б про факт оплати товару (чеки, касові документи тощо).

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до наданого позивачем витягу з мережі Інтернет автомобіль продавався у Чехії, а не Литві. Пробіг автомобіля становив 311 877 км., а не 412039 км. та зазначено, що автомобіль не попадав у ДТП.

Крім того, вказане оголошення не містить інформації щодо комплектації та усіх технічних характеристик автомобіля та не може застосовуватися декларантом для визначення митної вартості товару при його декларуванні за шостим (резервним) методом.

Твердження позивача щодо подання додатково при декларуванні документу, що підтверджує заявлену митну вартість із довідника SUPERSCHWACKE 01/2019 від 29 січня 2019 року відхиляється судом, як необґрунтоване, оскільки вказаний позивачем документ, відсутній у переліку графи 44 митної декларації ІМ 40 ДЕ №UA204010/2019/002040 від 29.01.2019 та додатково на вимогу митниці не подавався.

Встановлені судом обставини свідчать на користь висновку, що надані декларантом до митного оформлення документи містять суперечності.

Окрім цього, як зазначено вище по тексту судового рішення, суд встановив, що декларант визначив митну вартість товару при його декларуванні не за першим методом, а за шостим (резервним), з урахуванням вартості транспортного засобу в розмірі 5000,00 євро, визначеної у роздруківці із сайту мережі Інтернет ресурсу mobile.de. Такий документ був наданий до митного оформлення, про що зазначено в гр.44 МД. При цьому, як зазначалося судом та пояснив представник відповідача, роздруківку із сайту мережі Інтернет ресурсу mobile.de митним органом враховано не було у зв`язку із суперечностями документа.

Оцінюючи в сукупності надані декларантом до митного оформлення документи, суд дійшов висновку, що такі документи містили розбіжності та суперечності, а тому не підтверджували визначеної декларантом митної вартості. Отже, витребування Митницею додаткових документів було здійснене відповідно до наданих повноважень та у спосіб, встановлений законом, з урахуванням фактичних обставин.

За таких обставин, ненадання декларантом додаткових документів слугувала належною підставою для проведення коригування митної вартості транспортного засобу.

Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару.

3 урахуванням того, що декларант згідно частини 3 статті 53 МК України протягом 10 календарних днів не надав витребувані органом доходів і зборів документи, 11.02.2019 посадовою особою Рівненської митниці ДФС прийнято рїшення про коригування митної вартості № UA204000/2019/000269/2. При цьому, митну варrість товару визначено на підставі середньої вартості КТЗ згідно електронного довідника Superschwacke. Такий рівень митної вартості, який узято з електронного довідника Superschwacke, відповідає середній ринковій вартості КТЗ за його маркою, моделлю, роком виготовлення, комплектацією, фактичним пробігом, тощо. Сформований електронним довідником за датою фактичної реєстрації КТЗ та ідентифікаційним номером кузова (VIN кодом КТЗ). Взятий за основу з електронного довідника Superschwacke рівень середньої вартості КТЗ не суперечить положенням пункту 7.53 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних тpанспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395, відповідно до якого вартість КТЗ та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах без врахування витрат на навантаження, вивантаження, перевантаження КТЗ (його складників), вартості транспортування, страхових сум, комісійних та брокерських винагород, інших витрат.

Таким чином, числове значення вартості транспортного засобу, з врахуванням курсу валют, встановленого Національним банком України на день подання митної декларації до митного оформлення, визначено митних органом на рівні 255716,07 грн., або у валюті за якою подано митну декларацію - 8058,94 EUR.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Всі основні аргументи, на яких ґрунтувалися доводи та заперечення сторін, судом розглянуто та оцінено в розрізі норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що відповідач при прийнятті рішення про коригування митної вартості транспортного засобу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством. Доводи позивача не спростовують правомірності спірного рішення та картки відмови та не дають суду підстав для їх скасування.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Рівненської митниці ДФС (, вул. Соборна, 104, м. Рівне, Рівненської області, 33028) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2019/000269/2 від 11.02.2019 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 05 грудня 2019 року.

Суддя Зозуля Д.П.