Справа № 420/2924/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/2924/19
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

суддів - Джабурія О.В., Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ НП в Одеській області, Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу начальника ГУ МВС України в Одеській області №3513 від 03.11.2014 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ, зобов`язання Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області, Приморський РВ ОМУ ГУ МВС в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу Приморського районного відділу ОМУ ГУ МВС в Одеській області, стягнення з Приморського РВ ОМУ ГУ МВС в Одеській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 03 листопада 2014 року до моменту поновлення на роботі з урахуванням інших виплат, що підлягають виплаті у зв`язку з його звільненням.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував незаконністю спірних дій та наказу.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2019 року вищенаведений позов залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведену ухвалу, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем значно пропущено строк звернення до суду з позовом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 13.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищенаведеним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наявних у матеріалах справи актів від 11.11.2014 року про ознайомлення позивача з наказом щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності від 03.11.2014 року №3513, матеріалами атестації та атестаційним листом з якими позивач був ознайомлений та пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , допитаних в судовому засіданні 16.08.2019 року саме з цього питання вбачається, що про факт свого притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з ОВС позивач був поінформований 11.11.2014 року.

Тобто позивач звернувся до суду з позовною заявою майже через 5 років після звільнення.

Позиція апелянта полягає в тому, що він був дійсно поінформований про своє звільнення з ОВС 11.11.2014 року, але не так як зазначено в актах про відмову від ознайомлення з наказами та йому не були повідомлені підстави для звільнення, що унеможливлювало звернення до суду з відповідним позовом раніше.

На думку колегія суддів, зазначені підстави не підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду враховуючи наступне.

Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, вказані обставини також констатовані в ухвалі суду від 16.08.2019 року, яка не була оскаржена позивачем в апеляційному порядку, що свідчить про визнання вказаних обставин.

Позивач був обізнаний про своє звільнення з ОВС 11.11.2014 року та весь час після звільнення до дати звернення до суду (13.05.2019 року) позивач працював, займався громадською діяльністю, що свідчить про відсутність поважних причин, які б унеможливлювали його звернення до суду у визначений процесуальним законом строк.

Наведена в заяві від 29.08.2019 року та апеляційній скарзі підстава (незнання за що конкретно позивач був звільнений з ОВС) - не є перешкодою для звернення до суду з клопотанням про витребування матеріалів службового розслідування та відповідних наказів про звільнення.

Відповідно до положень ч.3 ст.123 КАС України, в разі встановленні пропуску строку звернення до суду після відкриття провадження по справі та якщо позивач не подав відповідної заяви про поновлення строку або наведені в ній обставини судом визнані неповажними, суд повинен ухвалити рішення про залишення позову без розгляду.

Таким чином, залишення позовної заяви без розгляду є видом юридичної відповідальності особи за порушення строків на звернення до суду.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що позивачем значно пропущено строк звернення до суду з позовом.

Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування наказу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 04.12.2019 року.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: О.В. Джабурія

К.В. Кравченко