Справа № 812/482/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року справа №812/482/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Гайдара А.В., Компанієць І.Д., за участю секретаря судового засідання Тішевського В.В., представника відповідача Скорженка А.П., діючого за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року (головуючий суддя І інстанції Борзаниця С.В.), складене в повному обсязі 12 липня 2019 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, у справі № 812/482/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Сталь» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2016 № , від 22.11.2016 № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , -

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2017 року Приватне акціонерне товариство «Сталь» звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС (з урахуванням уточнень) про визнання противоправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.11.2016 № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , від 31.10.2016 № (а.с. 3-10, 81-84 т. 1)

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 13.07.2017 у задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства «Сталь» до Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання противоправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2016 № , від 22.11.2016 № , № , №, № , № , № , № , № , № , № , № , № відмовлено (том 2 а.с.36-41).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 у справі № 812/482/17 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сталь" задоволено частково. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 13.07.2017 у справі № 812/482/17 скасовано. Прийнято нову постанову. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Сталь" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання противоправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково. Визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення рішення: № від 31.10.2016, яким застосовано штраф у розмірі 170 грн.; № від 22.11.2016, яким застосовано штраф у розмірі 1020 грн.; № від 22.11.2016, яким застосовано штраф у розмірі 1020 грн.; № від 22.11.2016, яким застосовано штраф у розмірі 1020 грн.; № від 22.11.2016, яким застосовано штраф у розмірі 1020 грн.; № від 22.11.2016, яким застосовано штраф у розмірі 1020 грн.; № від 22.11.2016, яким застосовано штраф у розмірі 1020 грн.; № від 22.11.2016, яким застосовано штраф у розмірі 1020 грн.; № від 22.11.2016, яким застосовано штраф у розмірі 1020 грн.; № від 22.11.2016, яким застосовано штраф у розмірі 1020 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (том 2 а.с.109-112).

Постановою Верховного Суду від 05.02.2017 у справі № 812/482/17 касаційні скарги Приватного акціонерного товариства «Сталь» та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України задоволені частково. Постанову Луганського окружного адміністративного суду та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 у справі № 812/482/17 скасовано. Справу № 812/482/17 направлено до Луганського окружного адміністративного суду на новий розгляд (том 2 а.с.249-258).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі № 812/482/17 позовні вимоги задоволені у повному обсязі, визнані противоправними та скасовані податкових повідомлень-рішень від 22.11.2016 № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , від 31.10.2016 № (а.с. 189-194 т.3).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог, зазначивши, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на не правильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права,

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що заяву щодо строків перенесення граничного терміну подання податкової звітності ПАТ «СТАЛЬ» до контролюючого органу не надавало.

Посилання позивача на наявність сертифікату ТПП від 23.09.2014 №3257 (№615), яким засвідчено настання з 18.07.2014 форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території м.Луганська щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів є необґрунтованим, оскільки 22.07.2015 позивач змінив юридичну адресу та знаходиться у м. Сєвєродонецьк. Позивач не зазначив жодних обставин, які підтверджують здійснення ним з 18.07.2014 діяльності на території міста Луганськ (тобто факту, з яким пов`язано настання підстав для видачі Сертифікату).

Посилання позивача на наявність сертифікату ТПП від 23.09.2014 № 3255 (№ 614), яким засвідчено настання з 18.07.2014 форс-мажорних обставин, передбачених п. 100.4, 100.5 ПКУ є незмістовним, оскільки вказаний сертифікат взагалі не може підтверджувати будь-які обставини, що стосуються предмету спору, оскільки порушень строків сплати податкових зобов`язань оскарженими податковими повідомленнями - рішеннями не встановлено (а.с. 205-206 т.3).

Представник відповідача в судовому засідання надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити частково, рішення суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Сталь» (), зареєстрований як юридична особа 15.12.1993 № 0002306, з місцем знаходження: Луганська область, м. Луганськ, вул. Фрунзе, буд. 107-Д (т.1 а.с.14-18).

12 травня 2017 року відбулася державна реєстрація зміни повного та скороченого найменування Позивача на Приватне акціонерне товариство «Сталь» (ПрАТ «Сталь»), що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.05.2017 (т.1 а.с.124-131).

22.07.2015 реєстраційною службою Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості щодо зміни місцезнаходження позивача (т.1 а.с.130).

З 22.07.2015 місцезнаходженням позивача - Приватного акціонерного товариства «Сталь», є: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72.

10 жовтня 2016 року головним державним ревізором інспектором відділу податкового супроводження сфери матеріального виробництва СДПІ з ОВП у м. Луганську ГУ ДФС проведена камеральна перевірка податкової декларації з податку на додану вартість ПАТ «Сталь» за грудень 2014 року, за результатами якої складений акт від 10.10.2016 № 32/28-05-40/13386478 (т.1 а.с.86-88).

Згідно акту при перевірці використано: податкову декларацію з податку на додану вартість ПАТ «Сталь» за грудень 2014 року від 18.06.2015, надану в електронному вигляді, та бази даних ДФС (Міністерства доходів і зборів України). В акті зазначено про несвоєчасне подання податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2014 року, а саме: декларація з податку на додану вартість за грудень 2014 року з граничним строком подання до 20 січня 2015 року подано до органу ДФС 18 червня 2015 року, за що пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України передбачена відповідальність платника.

Після отримання акту перевірки позивач скористався своїм правом на подачу заперечень, які були направлені на адресу податкового органу 27.10.2016. т.3, а.с.99-100).

31.10.2016 до платника на підставі пункту 120.1 статті 120 ПК України податковим повідомленням-рішенням від 31.10.2016 № було застосовано штраф у розмірі 170,00 грн. (т.1,а.с. 85).

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач подав скаргу (т.3, а.с.125-127).

Розглянувши подану скаргу, податковий орган прийняв рішення про результати розгляду скарги, яким залишив спірне податкове повідомлення-рішення без змін, а скаргу без задоволення (т.1,а.с. 89-93).

31 жовтня 2016 року головним державним ревізором інспектором відділу податкового супроводження сфери матеріального виробництва СДПІ з ОВП у м. Луганську ГУ ДФС проведені камеральні перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість ПАТ «Сталь» за серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2015 року за результатами яких складені акти від 31.10.2016 (т.1 а.с.20-22, 24-26, 28-30, 32-34, 36-38, 40-42, 44-46, 48-50, 52-54, 56-58), а також податкових декларацій з податку на прибуток ПАТ «Сталь» за 2014 та 2015 роки, за результатами яких складені акти від 31.10.2016 (т.1 а.с.60-62, 64-66).

Згідно усіх актів при перевірці були використані відповідні податкові декларації з податку на додану вартість ПАТ «Сталь» за серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2015 року, податкові декларації з податку на прибуток ПАТ «Сталь» за 2014 та 2015 роки, надані в електронному вигляді, та бази даних ДФС (Міністерства доходів і зборів України). В актах зазначено про несвоєчасне подання податкової звітності з податку на додану вартість та податку на прибуток за вказані періоди, за що пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України передбачена відповідальність платника. В актах перевірок відсутні підписи керівників позивача про дату отримання примірника акту, а також відсутні відомості направлення примірника акта перевірки засобами електронного зв`язку або поштою.

Після фактичного отримання 11.11.2016 засобами поштового зв`язку зазначених актів перевірки позивач скористався своїм правом на подачу заперечень, які були направлені на адресу податкового органу 15.11.2016 та отримані податковим органом 16.11.2016 (т.3, а.с.101-124).

31.10.2016 до платника на підставі пункту 120.1 статті 120 ПК України податковими повідомленнями-рішеннями від 22.11.2016 № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № були застосовані штрафи у розмірі 1020,00 грн. по кожному(т.1,а.с. 19, 23, 27, 31, 35, 39, 43, 47, 51, 55, 59, 63).

Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав скарги, в яких посилався на наявність сертифікату ТПП від 23.09.2014 №3257 (№615), яким засвідчено настання з 18.07.2014 форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території м. Луганська щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та Обов`язкових платежів. Також в запереченнях Позивач посилався на наявність сертифікату ТПП від 23.09.2014 № 3255 (№ 614), яким засвідчено настання з 18.07.2014 форс-мажорних обставин, передбачених п. 100.4, 100.5 ПКУ. Копії сертифікатів були додані до скарг (т.3, а.с.128-166)

Розглянувши подані скарги, податковий орган прийняв рішення про залишення без розгляду скарг, оскільки вони були подані з пропуском встановленого строку (т.1,а.с.71-72).

Правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень є спірним питанням даної справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні податкові-повідомлення рішення є протиправними, оскільки на позивача розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В рамках даної справи не є спірним факт порушення строків подання податкової звітності, спірним є питання звільнення позивача з 14 квітня 2014 року від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов`язань щодо її подання внаслідок форс-мажорних обставин, що підтверджується Сертифікатом (висновок) Торгово-промислової палати.

Відтак, суд апеляційної інстанції переглядає дану справу з огляду на підтвердження позивачем настання обставин непереборної сили.

Статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (в редакції від 02.09.2014) визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14 вказаного вище Закону визначено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин ( обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який набрав чинності з 18.12.2014 та чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 6.1. вказаного Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини ( обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (стаття 6.2.)

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини ( обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України/регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставин у такому випадку проводиться на загальних засадах відповідно до цього Регламенту.

Аналізуючи вищезазначені норми суд дійшов висновку, що:

- Порядком передбачено, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини ( обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин;

- Сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

Матеріалами справи підтверджується, що Торгово-промисловою палатою України розглянуті звернення позивача та видані такі Сертифікати про форс-мажорні обставини.

Сертифікат (висновок) від 23.09.2014 № 3255/05-4 (№614) засвідчує настання обставин непереборної сили з 18 липня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території м. Луганська щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів, відповідно до пунктів 100.4 (положення якого регулюють розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу) і 100.5 (положення якої регулюють відстрочення податкових зобов`язань) статті 100 Податкового кодексу України, на момент видачі сертифікату форс-мажорні обставини (обставини не переборної сили) тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (т.1 а.с.67-68).

Сертифікат від 23.09.2014 № 3257/05-4 (№615) засвідчує настання обставин непереборної сили з 18 липня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території м. Луганська щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації, відповідно до пунктів 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України, на момент видачі сертифікату форс-мажорні обставини (обставини не переборної сили) тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (т.1 а.с.69-70).

Відтак, вищевказані Сертифікати засвідчують Обставини непереборної сили з 18 липня 2014 року до впровадження регламенту (18.12.2014).

Враховуючи вищевикладене, податкові повідомлення - рішення від 22.11.2016 №, № , № , № , які прийняті за результатами проведення своєчасності подання податкової звітності у період з серпня 2014 року по листопад 2014 року (включно) є такими, що підлягають скасуванню.

Однак, надані позивачем Сертифікати (висновок) Торгово-промислової палати не є належним доказом, який посвідчує обставини непереборної сили відносно несвоєчасної подачі податкової звітності у період з січня 2015 року по червень 2016 року, оскільки вони видані, за рік до виникнення спірних правовідносин, і фактично засвідчує обставини непереборної сили у період з 18.07.2014 до моменту введення в дію Регламенту.

Зазначення у вказаних Сертифікатах того, що на момент його видачі обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо не є доказом того, що такий Сертифікат засвідчує відповідні обставини безстроково, тобто на майбутнє, навпаки, враховуючи, що у грудні 2014 року, Порядок засвідчення форс-мажорних обставин був затверджений в новій редакції, який має застосовуватись до спірних правовідносин та в якому фактично було уточнено, що якщо на момент видачі Сертифікату обставини непереборної сили тривають та період дії яких встановити неможливо, то, заявник має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату.

Таким чином, на переконання суду позивач у спірних правовідносинах мав би звернутись до ТПП України після виникнення відповідних обставин щодо неможливості подати податкову звітність у період з січня по червень 2015 року, оскільки засвідченню підлягають обставини непереборної сили по кожному окремому податковому обов`язку та відносно обов`язку виконання якого вже настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом, проте на момент видачі позивачу Сертифікатів у товариства подати податкову звітність не виникало.

Враховуючи вищевикладене, податкові повідомлення рішення від 22.11.2016 № , № , № , № , № , № , № , № , від 31.10.2016 № є правомірними, оскільки позивачем не засвідчено обставини непереборної сили щодо неможливості подання податкової звітності у період з січня по червень 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в справі «Золотас проти Греції» стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, заява № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, заява № 49429/99).

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду 03 липня 2019 року по справі № 812/482/17 скасувати.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Сталь» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2016 № , від 22.11.2016 № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС від 22.11.2016 № про застосування до приватного акціонерного товариства «Сталь» штрафних санкцій за порушення підпункту 54.3. пункту 54.3 статті 54 та пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України штрафу в сумі 1020,00 грн. (тисяча двадцять гривень 00 коп.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС від 22.11.2016 № про застосування до приватного акціонерного товариства «Сталь» штрафних санкцій за порушення підпункту 54.3. пункту 54.3 статті 54 та пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України штрафу в сумі 1020,00 грн. (тисяча двадцять гривень 00 коп.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС від 22.11.2016 № про застосування до приватного акціонерного товариства «Сталь» штрафних санкцій за порушення підпункту 54.3. пункту 54.3 статті 54 та пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України штрафу в сумі 1020,00 грн. (тисяча двадцять гривень 00 коп.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС від 22.11.2016 № про застосування до приватного акціонерного товариства «Сталь» штрафу в сумі 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривень 00 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 27 листопада 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 грудня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць