Справа № 826/27572/15
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

щодо розгляду заяви про встановлення судового контролю

29 листопада 2019 року м. Київ № 826/27572/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши заяву позивача про встановлення судового контролю в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; 2. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В.
провизнання протиправною діяльності, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.11.2017 у справі №826/27572/15 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Разом з тим, через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшла заява від 04.05.2018 (ДМ №1297) про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №826/27572/15.

Адміністративна справа №826/27572/15 надійшла з Верховного Суду 31 жовтня 2019 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.11.2019 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні.

Розглянувши подану заяву позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви і вирішення її по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду заяви позивача, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.11.2017 у справі №826/27572/15 виконана відповідачем.

Так, з наданих відповідачем доказів вбачається, що 07.06.2018 ОСОБА_1 виплачена сума відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 199526,80 грн.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у справі №826/27572/15.

Керуючись статтями 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі №826/27572/15- відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства. України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст.ст.293-297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян