Справа № 1.380.2019.002301
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/10741/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Запотічного І.І., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

за участі представника позивача: Медвідь А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЦЦ Україна» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року (рішення ухвалене о 14:43 хв. у м. Львові судом у складі головуючого судді Кухар Н.А., повне судове рішення складено 30.08.2019р.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЦЦ Україна» до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправними і скасування рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправними і скасування рішень.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що чинним законодавством не встановлено підстав та способу здійснення відповідачем контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу, а тому останній діяв протиправно. Позивач заперечує наявність самого порушення законодавства про рекламу, позаяк висновок, на його думку, відповідач здійснив на підставі хибного тлумачення законодавства. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЦЦ Україна». Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «ЦЦЦ Україна» зареєстроване як юридична особа; основними видами діяльності Товариства є: 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям, 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах, 47.72 Роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 68.31 Агентства нерухомості.

Згідно умов договору оренди №193 нежитлового приміщення від 23.05.2018 року, укладеного між ТзОВ «Теркурій-2» (орендодавець) та ТзОВ «ЦЦЦ Україна» (орендар), останній орендує нежитлове приміщення загальною площею 485,11 кв.м., яке розташоване на другому поверсі ТРЦ «Подоляни» (адреса: м.Тернопіль, вул.Текстильна, 28ч). В силу п.п.2.1. договору нежитлове приміщення передано орендарю з метою використання його виключно для розміщення магазину з продажу взуття, аксесуарів та супутніх товарів.

26.02.2019 року посадовою особою Головного Управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області завідувачем сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю державним інспектором Рабченюком Д.О. при здійсненні контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів було встановлено порушення вимог ч.5 ст.8 Закону України «Про рекламу», а саме: в ТРЦ «Подоляни» (адреса: м.Тернопіль, вул.Текстильна, 28ч) виявлено розповсюдження реклами (рекламодавець - ТзОВ «ЦЦЦ Україна») на скляній вітрині магазину «ССС» (рекламоносій SALE 70%) без зазначення відомостей про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару, про що 26.02.2019 року за вказаним фактом складено протокол №14 про порушення законодавства про рекламу.

26.02.2019 року відповідачем складена вимога №01-08/594 про надання інформації для з`ясування обставин справи й встановлення вартості розповсюдженої реклами та направлена позивачу.

01.03.2019 року позивачем у відповідь на вимогу було повідомлено відповідача, що у відповідності до ст.1 Закону України «Про рекламу» напис: «SALE 70%» не є рекламою (у тому числі не є і внутрішньою рекламою), а є лише інформацією про товари, розміщеною безпосередньо в місцях продажу цих товарів.

21.03.2019 року ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області звернулося до ТзОВ «ЦЦЦ Україна» із вимогою №01-08/848 щодо надання інформації. У вимозі відповідач звернув увагу Товариства, що розміщена інформація про знижку цін на продукцію є рекламою, що була розповсюджена з порушенням вимог Закону України «Про рекламу» й у порядку ст.26 цього Закону повторно було зобов`язано юридичну особу надати у визначений строк: пояснення щодо виявленого порушення, копію свідоцтва про державну реєстрацію (витягу) рекламодавця, затверджений макет розповсюдженої реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами тощо.

25.03.2019 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області прийняте рішення №14 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

27.03.2019 року позивачем надана відповідь на вимогу Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (№27/03-01).

02.04.2019 року на підставі протоколу засідання від, керуючись ст.27 Закону України «Про рекламу», відповідачем було прийнято рішення від 02.04.2019 року №14 про накладення на ТзОВ «ЦЦЦ Україна» штрафу за порушення законодавства про рекламу, а саме: ч.5 ст.8 Закону України «Про рекламу» - реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару, у сумі 3400,00 грн.

Разом з тим, 02.04.2018 року завідувачем сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю державним інспектором Рабченюком Д.О. було складено протокол №20 про наявні ознаки порушення законодавства України про рекламу, а саме: ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу» - неподання на вимогу органу державної влади, на який згідно законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, документів, усних та/або письмових пояснень, відео- та звукозаписів, а також інформації щодо вартості розповсюдження реклами в ТРЦ «Подоляни», що знаходиться за адресою м.Тернопіль, вул.Текстильна, 28ч (рекламоносій SALE 70%), та прийнято рішення №20 від 22.04.2019 року про початок розгляду справи за порушення законодавства про рекламу (з ознаками порушення ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу»).

Листом від 08.05.2019 року позивач надав відповідачу відповідь (отримана останнім 10.05.2019 року вх.№1778) на лист №01-08/1272 від 23.04.2019 року «Щодо розгляду справи». У відповіді позивач акцентував увагу на тому, що оскільки ТзОВ «ЦЦЦ Україна» при розміщенні напису «SALE до - 70%» в середині свого магазину, розташованого в орендованому приміщенні, не є виробником реклами, рекламодавцем чи розповсюджувачем реклами, тому жодних документів замовлення, виробництва та розповсюдження реклами не укладало; у ТзОВ «ЦЦЦ Україна» відсутня можливість на вимогу надати витребувані документи.

На підставі протоколу засідання справи про порушення законодавства про рекламу №20 від 14.05.2019 року, керуючись ст.27 Закону України «Про рекламу», відповідачем було прийнято рішення від 14.05.2019 року №20 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у сумі 1700,00 грн.

Рішенням від 14.05.2019 року №20 за порушення вимог законодавства України про рекламу - ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу» в частині не подання документів необхідних для здійснення повноважень щодо контролю, а саме, щодо вартості розповсюдженої реклами на позивача накладено штраф.

Статтею 1 Закону України «Про рекламу» визначено, що реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

товар - будь-який предмет господарського обігу, в тому числі продукція, роботи, послуги, цінні папери, об`єкти права інтелектуальної власності;

знижка - тимчасове зменшення ціни товару, яке надається покупцям (споживачам).

Частиною1 ст.7 Закону України «Про рекламу» передбачено, що основними принципами реклами є: законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Відповідний орган державної влади має право:

вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень;

приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про рекламу» врегульовано, що рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право:

бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону;

подавати необхідні документи, давати пояснення;

отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них;

оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Частинами 1, 2 статті 27 Закону України «Про рекламу» передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Відтак, законодавством визначений перелік осіб, які несуть відповідальність за порушення законодавства про рекламу. Такими особами є: рекламодавці, виробники реклами та розповсюджувачі реклами.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, м.Києві та Севастополі штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693.

Пунктом 11 Порядку передбачено, що накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду (п.12 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу).

Пунктом 9 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу встановлено, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Пунктом 14 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу передбачено, що Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Відповідно до п.16 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку (п.18 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про рекламу», реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Відтак, розповсюдження інформації про тимчасове зменшення ціни товару, яке надається покупцям (споживачам), є рекламою про знижку.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що у ТРЦ «Подоляни», що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Текстильна, 28ч (рекламодавець ТзОВ «ЦЦЦ Україна») на скляній вітрині магазину «ССС» (рекламо носій - «SALE 70%») розміщено рекламу про знижки цін на товар 70%. Однак, зазначена реклама не містить інформації про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію. Даний факт також підтверджується матеріалами фотофіксації, доданими до протоколів про порушення законодавства про рекламу, а також, не заперечувався представником позивача у судових засіданнях у справі, що розглядається.

Зокрема, ч.6 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.5 ст.8 Закону України «Про рекламу» передбачено, що після публічного повідомлення про початок проведення розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни до споживачів повинна доводитися інформація про ціну продукції, що була встановлена до початку проведення відповідного розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни, а також ціну цієї ж продукції, встановлену після їх початку.

Таким чином, реклама щодо проведення програми із залучення нових клієнтів та збільшення обсягів продажу, шляхом зменшення ціни товару повинна місти інформацію про строки та місце проведення цих заходів та із зазначенням інформаційного джерела, з якого можна дізнатися про умови та місце проведення цих заходів, а також із зазначенням інформації про попередню ціну продукції, що була встановлена до початку проведення програми.

Розміщена зовнішня реклама на скляній вітрині магазину «ССС» з надписом «SALE 70%» не містить інформації про дату початку та закінчення знижки цін на продукцію, на ній не зазначено попередню ціну товару, не зазначено нову ціну з врахуванням програми.

Таким чином, суд погоджується із твердженнями представників відповідача, що розповсюджена реклама, шляхом брендування вікон із вищевказаним надписом є в розумінні ст.1 Закону України «Про рекламу» недобросовісною рекламою, позаяк вводить або може ввести в оману споживачів реклами, завдати шкоди особам, державі чи суспільству внаслідок неточності, недостовірності, двозначності, перебільшення, замовчування, порушення вимог щодо часу, місця і способу розповсюдження.

Разом з тим, п.4 ч.1 ст.8 Закону України «Про рекламу» передбачено, що у рекламі забороняється використовувати засоби і технології, які діють на підсвідомість споживачів реклами.

Приписами ч.7 ст.8 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

За таких обставин, апеляційний суд зазначає, що не вважається рекламою саме розміщення інформації про виробника товару та/або товар. Однак, як вбачається з матеріалів фотофіксації в торговельному залі магазину розміщено інформацію не про товар, а про знижки цін на товар, а саме «-70%».

Згідно з ч.3 ст.9 Закону України «Про рекламу», інформаційний, авторський чи редакційний матеріал, в якому привертається увага до конкретної особи чи товару та який формує або підтримує обізнаність та інтерес глядачів (слухачів, читачів) щодо цих особи чи товару, є рекламою.

Відповідно до наданих відповідачем фотоматеріалів спірні відомості про знижки стосуються продукції, реалізацію якої безпосередньо здійснює ТзОВ «ЦЦЦ Україна», а також долученого фото всередині такого приміщення, в якому також розміщені матеріали про знижки без належного відображення дати їх початку та закінчення.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЦЦ Україна» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року у справі №1.380.2019.002301 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді І. І. Запотічний
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 04.12.2019р.