Справа № 440/2797/19
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 р. м. ХарківСправа № 440/2797/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова (повний текст складено 25.09.19) по справі № 440/2797/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагростеп"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагростеп" (далі - ТОВ "Хімагростеп"), звернувся з вимогами до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - ГУ ДФС у Полтавській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 липня 2019 року № .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 року позов ТОВ "Хімагростеп" задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що проведеною перевіркою встановлено безпідставне віднесення позивачем до складу витрат, пов`язаних зі здійсненням власної господарської діяльності, господарських операцій з придбання консультаційних послуг з бухгалтерського обліку, оскільки деякі первинні документи, складені за результатами здійснення таких господарських операцій, не в повному обсязі відображають зміст наданих послуг. Так, в наданих до перевірки актах надання послуг, складених ТОВ «Хімагростеп» та ФОП ОСОБА_1 , вказано лише найменування послуг «Надання консультацій у сфері бухгалтерського обліку та консультування з питань оподаткування», але не вказано їх зміст, у зв`язку з чим є не підтвердженими понесені витрати та їх використання у господарській діяльності позивача.

Позивачем до суду надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В обгрунтування відзиву зазначає, що господарські взаємовідносини між ТОВ «Хімагростеп» та ФОП ОСОБА_1 існували згідно договору про надання консультацій з питань бухгалтерського обліку від 01.08.2014. За результатами виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за даним договором складено акти надання послуг та звіти про надані послуги до актів, які мають розгорнутий змісту з урахуванням обсягу кожної господарської операції та в повному обсязі підтверджують правомірність віднесення витрат відповідних послуг до складу валових витрат.

Зважаючи на проведену реорганізацію податкового органу, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України», розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 682, керуючись приписами ч. 1 ст. 52 КАС України, колегія суддів протокольною ухвалою здійснила заміну відповідача ГУ ДФС у Полтавській області на Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, вважаючи прийняте судове рішення законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданої відповідачем апеляційної скарги з огляду на наступне.

В ході судового розгляду було встановлено, що Головним управлінням ДФС у Полтавській області у період з 29 травня 2019 року по 19 червня 2019 року було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Хімагростеп" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладеного на контролюючі органи, за період з 01.07.2016 по 31.03.2019.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 833/16-31-14-01-10/39291937 від 26 червня 2019 року (т.1 а.с.22-63).

Перевіркою серед іншого встановлено порушення позивачем пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" від 31 грудня 1999 року № 318, в результаті чого занижено суму податку на прибуток на 333000,00 грн., в тому числі: за 2016 рік - на 70200,00 грн., за 2017 рік - на 262800,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Полтавській області 23 липня 2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 416250,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями на 333000,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 83250,00 грн. (т.1 а.с.20-21).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що єдиною підставою для зазначеного висновку контролюючого органу стало неналежне складення з метою документального оформлення господарських операцій між позивачем та його контрагентом окремих первинних документів (актів надання послуг). Однак, аналіз досліджених судом в ході розгляду справи договору та первинних документів дає підстави стверджувати, що господарські операції позивача з ФОП ОСОБА_1 в охопленому перевіркою періоді мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, належним чином підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, а також мали позитивний економічний ефект, внаслідок чого формування позивачем витрат з урахуванням вищевказаних господарських операцій ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Із акту перевірки № 833/16-31-14-01-10/39291937 від 26 червня 2019 року вбачається, що ТОВ «Хімагростеп» за перевіряємий період завищено показники фінансової звітності (Ф2) по рядку 2180 "Інші операційні витрати" на загальну суму 1850000 грн., в тому числі за 2016 рік - на 390000 грн., за 2017 рік - на 1460000 грн., за рахунок безпідставного віднесення до "Адміністративних витрат" витрат з вартості консультаційних послуг, які підтверджені первинними документами, але мають дефектність. (т.1 а.с.29)

Зазначене, на думку податкового органу, є порушенням пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" від 31 грудня 1999 року № 318.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється приписами Податкового кодексу України (далі - ПКУ, ПК України).

Положеннями ст.ст.133-142 розділу ІІІ ПК України визначено особливості як визначення платників податку на прибуток, так і визначення об`єкту оподаткування цим податком.

Так, відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ (в редакції, чинній до 01.01.2017) об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

З 01.01.2017 положення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ зазнали змін та були викладені в наступній редакції:

"Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності."

З аналізу змісту вказаних норм висновується, що право платника податків на включення сум до податкових зобов`язань по податку на прибуток обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання або продаж цим платником податків товарів, основних фондів, отримання або надання послуг чи робіт, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; так і підтвердження обліковими, розрахунковими документами цих господарських операцій.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для збільшення в податковому обліку відповідних сум.

Таким чином, первинні документи мають юридичну силу лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі - Закон №996) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи

В свою чергу, згідно з п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704 (далі - Положення №88), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Аналіз норм Закону №996 свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

При цьому, окремі несуттєві недоліки заповнення первинної документації по оформленню господарських операцій не можуть свідчити про недійсність таких документів та не впливають на право позивача по формуванню показників податкового обліку за умови підтвердження реальності проведених операцій та доведення зв`язку із господарською діяльністю.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне перевірити під час розгляду даної справи висновки податкового органу про порушення позивачем вимог діючого законодавства, які були покладені в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, щодо господарських взаємовідносин між ТОВ «Хімагростеп» та ФОП ОСОБА_1 .

При цьому колегія суддів звертає увагу, що ГУ ДФС у Полтавській області не ставить під сумнів реальність вищевказаних операцій, однак не погоджується з правомірністю включення ТОВ "Хімагростеп" витрат, пов`язаних з оплатою консультаційних послуг з питань бухгалтерського обліку, до свого бухгалтерського обліку та їх врахування під час визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, оскільки вважає, що складені під час виконання даних господарських операцій акти надання послуг містять дефекти, а саме: не розкривають детального змісту наданих ФОП ОСОБА_1 послуг.

Як свідчать матеріали справи, протягом перевіряємого періоду в штаті ТОВ «Хімагростеп» була відсутня посада бухгалтера (т.1 а.с.226-229).

Зазначене також підтверджується наявним в акті перевірки № 833/16-31-14-01-10/39291937 від 26 червня 2019 року записом про те, що у періоді, за який проводилась перевірка, відповідальним за фінансово-господарську діяльність платника податків був директор (головний бухгалтер) ОСОБА_2 (т.1 а.с.23).

Враховуючи відсутність на підприємстві бухгалтера, ТОВ «Хімагростеп» (Замовник) було укладено із ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) договір від 01.08.2014 про надання консультаційних послуг з питань бухгалтерського обліку (т.1 а.с.143-144).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним економічним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 , визначеним на підставі даних державних статистичних спостережень відповідно до статистичної методології за підсумками діяльності за рік, за КВЕД є 69.20 "Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування".

Відповідно до п.1.1 укладеного між ТОВ "Хімагростеп" (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) Договору від 01.08.2014 Замовник доручає Виконавцеві, а Виконавець бере на себе зобов`язання з надання наступних послуг: надання консультацій щодо: забезпечення ведення бухгалтерського обліку на підприємстві Замовника з дотриманням єдиних методологічних основ, установлених Законом України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", з урахуванням особливостей діяльності підприємства Замовника і технології обробки облікових даних; порядку оформлення і надання до обліку первинних Замовником; проведення інвентаризаційної роботи на підприємстві Замовника, оформленні матеріалів, пов`язаних з нестачею і відшкодуванням збитків від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства; правильного нарахування й перерахування податків і зборів (податкових платежів), вкладів на соціальне страхування, коштів на фінансування капітальних вкладів, заробітної плати працівників та інших виплат і платежів погашення в установлені строки заборгованості за позиками; змін чинного податкового, фінансового та іншого законодавства, що безпосередньо пов`язані із суттю послуг, які надаються; надання пропозицій щодо: визначення регістрів облікової політики підприємства Замовника, її коригування; вибору форми бухгалтерського обліку з урахуванням діяльності підприємства Замовника і технології обробки облікових даних; визначення прав працівників підприємства Замовника на підписання первинних і зведених облікових документів; залучення кредитів та їх погашення; розміщення коштів на депозитних рахунках; надання консультацій щодо: системи і форм внутрішньогосподарського (управлінського) обліку і правил документообігу, додаткової системи, рахунків і регістрів аналітичного обліку, звітності і контролю господарських операцій підприємства Замовника; поліпшення системи інформаційного забезпечення керування і шляхів проходження обробленої інформації до виконавців; впровадження автоматизованої системи обробки даних бухгалтерського обліку з урахуванням особливостей діяльності підприємства чи удосконалення діючої; Виконавець за вимогою Замовника, може надавати послуги з виставлення рахунків на оплату клієнтам останнього. Виконавець здійснює формування первинних документів на основі даних Замовника, здійснює аналіз фінансового стану підприємства, економічний аналіз собівартості робіт чи послуг, розрахунок економічних показників підприємства. Зазначений перелік послуг, що надаються не є вичерпним. Можуть надаватися інші послуги, що пов`язані з виконанням даного договору та не суперечать чинному законодавству України.

Згідно із пп.3.1, 3.3 Договору від 01.08.2014 загальна вартість договору за надані послуги складається з сум, які визначаються в актах наданих послуг, протягом дії договору та є невід`ємною частиною договору.

Підтвердженням надання послуг являється Акт наданих послуг, що надається Виконавцем для підписання Замовнику в двох примірниках не пізніше 5 числа наступного за місяцем, в якому надавалися послуги. За необхідності сторони договору можуть скласти Звіт про надані послуги, який затверджуються сторонами, та є додатком до Акту наданих послуг за відповідний період.

За результатами виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором від 01.08.2014 складено акти надання послуг та звіти про надані послуги до актів (т.1 а.с.145-180).

Колегія суддів звертає увагу, що у даних актах наданих послуг в графі найменування робіт, послуг зазначено "Надання консультацій у сфері бухгалтерського обліку та консультування з питань оподаткування" без детального опису наданих послуг.

Разом з тим, у наданих звітах до актів надання послуг, складання яких передбачено умовами укладеного договору, наявні детальні розшифрування та перелік наданих ФОП ОСОБА_1 позивачу послуг із вказівкою вартості кожної окремої послуги.

Таким чином, беручи до уваги акти надання послуг у сукупності із звітами до таких актів, колегія суддів доходить висновку про повне розкриття змісту наданих бухгалтерських послуг у первинних документах.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ "Хімагростеп" від ФОП ОСОБА_1 отримано послуги на загальну суму 1850000,00 грн.

Наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень підтверджено, що розрахунки з ФОП ОСОБА_1 позивачем здійснено на суму 1537630,00 грн. (т.1 а.с.181-225); заборгованість позивача перед ФОП ОСОБА_1 складає 257355,00 грн. (т.1 а.с.230), що сторонами не заперечувалось.

Враховуючи вищевказане, господарські операції позивача з ФОП ОСОБА_1 були пов`язані з господарською діяльністю сторін, викликані об`єктивними підставами, мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, належним чином підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, а також мали позитивний економічний ефект, а тому формування позивачем витрат з урахуванням вищевказаних господарських операцій ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України.

При цьому колегія суддів відмічає, що контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам за умови доведення факту, що відомості, які містяться в таких документах, є недостовірними.

Так, положеннями ст.ст.40-132 розділу ІІ ПК України встановлено загальні положення стосовно адміністрування податків, зборів, платежів.

Приписами ст.ст.61 та 62 ПК України передбачено визначення податкового контролю, повноваження органів державної влади щодо здійснення такого контролю та способи його здійснення.

Одним із способів здійснення такого контролю є, в тому числі, інформаційно- аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (п.п.62.1.2 п.62.1 ст.62 ПК України).

В свою чергу, положеннями ст.ст.71-74 ПК України встановлено особливості інформаційно- аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Зокрема, з аналізу змісту вказаних статей вбачається, що інформація, зібрана відповідно до вимог цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Висновки, викладені в акті перевірки або звірки щодо встановлених порушень платником податків, в свою чергу, не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів та не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Таким чином, висновки викладені в акті перевірки або довідках про проведення звірки, зокрема щодо реальності вчинених платником податків господарських операцій, необхідно оцінювати із урахуванням інших доказів у справі, предметом якої є податкові правопорушення, що обґрунтовуються контролюючим органом.

З огляду на вказане, наявні підстави для задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Також, відхиляючи доводи апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що зумовлює, згідно приписів ст.316 КАС України, залишення вимог апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Зважаючи на результати розгляду апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та вимоги ст. 139 КАС України, у справі відсутні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 по справі № 440/2797/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець А.П. Бенедик

Повний текст постанови складено 02.12.2019.