Справа № 620/3384/19
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року Чернігів Справа № 620/3384/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Скиди В.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № 59862920 від 04.11.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки при виконанні судового рішення, враховано норми постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, який визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету. Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановлено відповідачу строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позов.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, зазначаючи, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Вважає, що жодних порушень норм чинного законодавства державним виконавцем не допущено, а тому підстави для скасування постанови відсутні.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просять розгляд справи провести за їх відсутності, що згідно вимог частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

21.08.2019 до відділу примусового виконаний рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області звернувся ОСОБА_1 з виконавчим листом №620/642/19, виданим 10.07.2019 Чернігівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 на підставі довідки Апеляційного суду Чернігівської області від 14.01.2019 №7-12/18 з урахуванням фактично проведених за даний період виплат.

22.08.2019 державним виконавцем відкрито виконавче провадження, попереджено боржника про необхідність виконання рішення суду протягом 10 днів та направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження сторонам.

Листом від 02.09.2019 №2036/03-21, який надійшов до відділу примусового виконання рішень 04.09.2019, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило про те, що судове рішення виконано з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, в зв`язку з чим нарахована ОСОБА_1 доплата щомісячного довічного грошового утримання за період з 04.12.2018 по 31.01.2019 в сумі 4368,96 грн. буде виплачуватися на умовах вказаного вище Порядку.

Також направлено копії протоколів, з яких вбачається, що перерахунок щомісячного грошового утримання стягувача проводився 17.07.2019, тобто до відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що при здійсненні перерахунку стягувачу на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 №620/642/19 доплати, сума за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 склала 4368,96 грн (вказаний перерахунок здійснювався на виконання двох рішень Чернігівського окружного адміністративного суду №620/654/19 та №620/642/19, а тому в протоколі зазначається загальна сума доплати - 18 942,98 грн).

Вважаючи, що судове рішення було виконано боржником лише частково, а саме в частині проведення перерахунку пенсії за період з 01.01.2019 по 31.01.2019, державним виконавцем 04.09.2019 встановлено, що без участі боржника рішення суду виконати не можливо, про що було складено відповідний акт.

04.11.2019 боржнику було направлено вимогу державного виконавця виконати рішення суду щодо виплати щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 на підставі довідки Апеляційного суду Чернігівської області від 14.01.2019 №7-12/18 з урахуванням фактично проведених за даний період виплат та надати до відділу документальне підтвердження щодо виконання чи не виконання рішення суду.

05.11.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області отримано постанову старшого державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 04.11.2019 у виконавчому провадженні №59862920, якою на Управління накладено штраф в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 №620/642/19 без поважних причин.

Листом від 11.11.2019 №5614/03-21, який надійшов до відділу примусового виконання рішень 15.11.2019, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило про те, що судове рішення виконано в добровільному порядку з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. В зв`язку з цим, нарахована ОСОБА_1 доплата по перерахунку за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 в сумі 4368,96 грн буде виплачуватися на умовах вказаного вище Порядку.

Позивач, вважаючи оскаржувану постанову протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

В силу прямої дії ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно ст.129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

При цьому, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Так згідно ст.1 Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як встановлено п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначені ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

Так за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчої о провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого ч.2 цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового, розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Спростовуючи помилкові міркування відповідача щодо неприпустимості виправдання невиконання рішення суду за відсутності належного фінансування та відсутності повноважень Кабінету Міністрів України відстрочувати виконання рішення суду, суд звертає увагу на те, що 01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон №4901-VІ), яким затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №4901-VІ держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Частиною 1 ст.7 Закону №4901-VI визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Тобто, оскільки позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області є державним органом в розумінні ст.2 Закону №4901-VI, то рішення підлягає виконанню у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» з особливостями, визначеними у Законі №4901-VI.

Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №4901-VI визначено, що заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно, Кабінет Міністрів України постановою від 22.08.2018 №649 затвердив Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, який визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету. Постанова є чинною, а отже підстави її неврахування у позивача відсутні.

Даною постановою установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Згідно даного Порядку, боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України, а черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Згідно п.10 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Статтями 21, 23, 25, 30 Бюджетного кодексу України визначено, що державна установа (організація), яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету, відповідає за своїми зобов`язаннями лише при наявності відповідних бюджетних призначень, виділених виключно на ці цілі для погашення певної заборгованості.

Разом з тим, бюджет Пенсійного фонду України не входить до складу Державного бюджету України, не відповідає за його зобов`язаннями, а також за зобов`язаннями бюджетів інших органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відтак кошти, які нараховані та підлягають виплаті на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 у справі №620/654/19 будуть виплачені у порядку черговості за відповідного фінансування згідно встановленого порядку. А враховуючи те, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ще не надходили кошти на погашення заборгованості на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 №620/654/19, виплата коштів за вказаний період не проведена з об`єктивних підстав.

Відповідно, на думку суду, невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення за окремою бюджетною програмою та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин. Крім цього, суд вважає що накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захистить право особи на отримання бюджетних коштів, а лише збільшить навантаження на бюджет Фонду, та ускладнить відповідне планування доходів та видатків коштів Фонду, спрямованих на забезпечення виконання бюджету Фонду, своєчасного і в повному обсязі фінансування пенсій та їх виплату, щомісячного довічного утримання, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел.

Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а (К/9901/1598/18), від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а (К/9901/12146/18).

А отже, постанова старшого державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 04.11.2019 у виконавчому провадженні №59862920 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведені вище висновки, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, а тому позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання неправомірною та скасування постанови слід задовольнити повністю.

Оскільки спір вирішено на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яке в даних правовідносинах не виступає суб`єктом владних повноважень, враховуючи положення ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачену суму судового збору належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Керуючись ст.ст. 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання неправомірною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 04.11.2019 у виконавчому провадженні №59862920 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (просп. Миру, 43, м. Чернігів, 14000, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) судові витрати у розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03 грудня 2019 року.

Суддя О.Є. Ткаченко