Справа № 260/1274/19
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2019 рокум. Ужгород№ 260/1274/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Кустрьо В.М.

за участю:

позивач не з`явився,

представника відповідача Секерня О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 25 листопада 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 02 грудня 2019 року.
ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить: 1) Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 11 червня 2019 року № 8069/03.01 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ; 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 07 червня 2019 року у встановленому законом порядку звернувся через Закарпатський обласний військовий комісаріат до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п. "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Однак, відповідачем прийнято рішення від 11 червня 2019 року № 8069/03.0.1, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Причиною відмови у призначенні пенсії є відсутність необхідного стажу. Відмову у призначенні пенсії позивач вважає протиправною оскільки на час подання заяви про призначення пенсії за вислугу років позивач досяг 60-річного віку, має загальний стаж більше 30 років, з яких спеціальний стаж становить 14 років 2 місяці 17 днів, що свідчить про те, що у позивача наявний достатній загальний та спеціальний стаж для призначення пенсії відповідно до п. "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В судове засідання позивач не з`явився, однак 25 листопада 2019 року до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з тим, що позивачем у заяві про призначення пенсії не було зазначено конкретний вид пенсії, на призначення якої він претендує. За результатами розгляду документів, отриманих від ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем винесено рішення № 4 від 11 червня 2019 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, через не виконання умов ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема п. "а" даної статті, який встановлює необхідність на день звільнення зі служби мати вислугу 24 календарних роки і більше. Однак, вислуга позивача на день звільнення в календарному обчисленні склала 11 років 11 місяців 11 днів, пільгова вислуга відсутня. В той же час, п. "б"ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" при вирішенні питання щодо призначення пенсії відповідачем не розглядався, оскільки в поданні Закарпатського ОВК були відсутні відомості про страховий стаж позивача. Таким чином, оскільки календарна вислуга позивача на день звільнення склала 11 років 11 місяців 11 днів замість законодавчо визначених 12 років і 6 місяців, правом на призначення пенсії за вислугу років згідно п. "б"ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" він не володів.

11 листопада 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 червня 2019 року позивач звернувся до ГУ ПФ України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до подання ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04 червня 2019 року № 1314 вислуга років позивача станом на 02 березня 2019 року для призначення пенсії складає 11 років 11 місяців 11 днів.

Рішенням ГУ ПФ України в Закарпатській області від 11 червня 2019 року № 4 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з невиконанням умов статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В обґрунтуванні вказаного рішення зазначено, що п. "а" ст.. 12 Закону пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Згідно подання про призначення пенсії № 1314 та витягу наказу про звільнення ОСОБА_1 звільнений зі служби 02 березня 2019 року та його вислуга років в календарному обчисленні на день звільнення становить 11 років 11 місяців 11 днів.

Оскільки на момент звільнення зі служби заявник не має необхідної для призначення пенсії вислуги років (24 календарних роки) Головним управлінням ПФ України в Закарпатській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: у випадку позивача з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Відповідно до п. "б" Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до ч. 1 ст.48 Закону № 2262 заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Порядок № 3-1).

Згідно з п. 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом ( 2262-12 ), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Згідно з п. 7 Порядку № 3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; копія паспорта.

Відповідно до п.12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №537/1980/16-а, який в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як вже встановлено судом до ГУ ПФ України в Закарпатській області надійшло подання ІНФОРМАЦІЯ_1 (який в даному випадку є уповноваженим структурним підрозділом) від 04 червня 2019 року № 1314 разом із поданими документами, зокрема заявою позивача про призначення пенсії.

Відповідно до п. 14 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Згідно з п. 16 Порядку № 301 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Суд констатує, що в заяві про призначення пенсії за вислугу років позивачем не зазначено конкретний вид пенсії, на призначення якої він претендує.

В той же час, відповідачем за результатами розгляду документів, отриманих від Закарпатського ОВК, зокрема подання про призначення пенсії від 04 червня 2019 року № 1314, встановлено, що вислуга років позивача станом на момент звільнення для призначення пенсії складає 11 років 11 місяців 11 днів.

Як вже зазначалося судом, умовою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а"ст. 12 Закону України № 2262 є наявність у випадку позивача станом на день звільнення вислуги - 24 календарних роки і більше.

З огляду на відсутність необхідної календарної вислуги років та враховуючи, що обчислення вислуги років здійснюється уповноваженими структурними підрозділами, суд приходить висновку про відсутність підстав для призначення пенсії позивачу за п. "а" ст. 12 Закону № 2262.

Щодо підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. "б" статті 12 Закону № 2262 суд зазначає наступне.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно не зараховано період навчання у Львівському політехнічному інституті з 01 вересня 1976 року по 05 червня 1981 року та що його загальний стаж загальний стаж складає 30 років 10 місяців 5 днів.

Умовами для призначення пенсії за п. "б" статті 12 Закону № 2262 є наявність у особи страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Суд зазначає, що додатком 2 до Порядку № 3-1 визначено форму подання про призначення пенсії.

Відповідно до примітки - роз`яснення Додатку 2 поле "страховий стаж" заповнюється при призначені пенсії згідно з п. "б" статті 12 Закону № 2262.

Судом встановлено та підтверджується поданням Закарпатського ОВК про призначення пенсії від 04 червня 2019 року, що у вказаному поданні відсутні відомості про страховий стаж позивача та зазначено тільки вислугу років станом на день звільнення 11 років 11 місяців 11 днів.

Суд зазначає, що відповідно п. 2.12 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 (далі Порядок № 530) обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється: Департаментом фінансів Міністерства оборони України за поданням Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, Кадрового центру Збройних Сил України, Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, управлінь персоналу командувань видів Збройних Сил України, управлінь персоналу оперативних командувань та штатних підрозділів персоналу органів військового управління, підпорядкованих Генеральному штабу Збройних Сил України, а також структурних підрозділів, які відповідають за роботу з персоналом у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України, - генералам, адміралам, офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу в апараті Міністерства оборони України, у Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України та військових частинах безпосереднього підпорядкування.

Згідно з п. 2.14 вказаного Порядку якщо військовослужбовець, який підлягає звільненню з військової служби, має право на пенсію, що призначається відповідно до підпункту "б" частини першої статті 12 Закону, то в розрахунку загального страхового стажу (в календарному обчисленні) на пенсію за вислугу років (додаток 4) зазначаються всі календарні періоди військової служби та окремо календарні періоди роботи як працівника, а також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.

Суд констатує, що Закарпатським ОВК не надано ГУ ПФ України в Закарпатській області відомостей щодо загального страхового стажу позивача із зазначенням періодів, визначених п. 2.14 Порядку.

В той же час, суд наголошує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не є органом, який має право визначати розмір грошового забезпечення для обчислення пенсій або обчислювати вислуги років. Відповідач в даному випадку є органом, який призначає пенсію відповідно до поданих документів структурним підрозділом, в якому позивач здійснював службу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що відповідач приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні з підстав не виконання умов статті 12 Закону України № 2262 діяв на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, визначений положеннями чинного законодавства України.

Крім того, вимога позивача зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області призначити останньому пенсію за вислугу років згідно з п. "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є передчасною і безпідставною, та суперечить нормам чинного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність рішення від 11 червня 2019 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугу років, у зв`язку з невиконанням умов статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород пл. Народна, буд.4, ) відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя Н.Д. Маєцька