Справа № 420/5215/19
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Одеса справа № 420/5215/19

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління ДСНС України в Одеській області до Мисливсько-рибальського підприємства «СОКІЛ» громадської організації «Військово-мисливське товариство «ПІВДЕНЬ» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДСНС України в Одеській області до Мисливсько-рибальського підприємства «СОКІЛ» громадської організації «Військово-мисливське товариство «ПІВДЕНЬ» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до відповідача у спосіб: у вигляді повного зупинення експлуатації бази відпочинку за адресою Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул.. Набережна, 4 та у порядок: шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій вищевказаної бази відпочинку від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №95 від 27.06.2019 року за номерами: 1-7.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 червня 2019 року, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, наказу ГУ ДСНС України в Одеській області №199 від 28.05.2019 року «Про проведення позапланової перевірки» на підставі Посвідчення на проведення перевірки №123 від 24.06.2019 року головним фахівцем Овідіопольського РС ГУ ДСНС України в Одеській області майором служби цивільного захисту Разуваєвим Б. В., у присутності директора МРП «Сокіл» ОСОБА_1 здійснено перевірку бази відпочинку Мисливсько-Рибальського підприємства «Сокіл» громадської організації «Військово-Мисливське Товариство «Південь» розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 4, під час якої перевірено: будівлі, споруди, приміщення, територію з метою перевірки додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено Акт №95 від 27.06.2019 року. В зазначеному Акті встановлені порушення приписів Кодексу цивільного захисту України №5403-VІ, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 року за №252/26697 та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки. Позивач зазначає, що порушення за номерами 1-7 Акту №95 від 27.06.2019 року є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Представник Мисливсько-Рибальського підприємства «Сокіл» громадської організації «Військово-Мисливське Товариство «Південь» надав до суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого зазначено, що ним не заперечується факт виявлених порушень та він має намір їх усунути, при цьому відповідач не погоджується з позовними вимогами в частині зобов`язання відповідача у порядку: шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій бази відпочинку МРП «Сокіл» від джерел електропостачання, оскільки на думку відповідача Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Кодекс цивільного захисту України не наділяє відповідача та суд повноваженнями щодо визначати порядок припинення діяльності та/чи експлуатації, зобов`язувати вчиняти господарські операції, зобов`язувати третіх осіб, які не є учасниками судового провадження, вчиняти будь-які дії, направлені на фізичне припинення життєдіяльності підприємства. Крім того, ряд заходів протипожежної безпеки, які слід здійснити за вимогами позивача, вимагають проведення робіт із використанням електроенергії, а відтак відключення від джерела енергопостачання значним чином ускладнює виконання припису.

Ухвалою суду від 09.09.2019 року адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою від 23.09.2019 року позивачу продовжено строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 08.10.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 13.11.2019 року без виходу до нарадчої кімнати підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача та відповідача до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином та своєчасно, від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідач в прохальній частині відзиву на адміністративний позов заявив клопотання про розгляд справи без участі його представників.

Згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене положення Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, заявлених клопотань позивачем та відповідачем, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

27 червня 2019 року, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, наказу ГУ ДСНС України в Одеській області №199 від 28.05.2019 року «Про проведення позапланової перевірки» на підставі Посвідчення на проведення перевірки №123 від 24.06.2019 року головним фахівцем Овідіопольського РС ГУ ДСНС України в Одеській області майором служби цивільного захисту Разуваєвим Б. В., у присутності директора МРП «Сокіл» ОСОБА_1 здійснено перевірку бази відпочинку мисливсько-рибальського підприємства «Сокіл» громадської організації «Військово-Мисливське Товариство «Південь» (далі - МРП «Сокіл») розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 4, під час якої перевірено: будівлі, споруди, приміщення, територію з метою перевірки додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено Акт №95 від 27.06.2019 року (а.с.12-21).

Актом перевірки №95 від 27.06.2019 року встановлені порушення приписів Кодексу цивільного захисту України №5403-VI Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 року за №252/26697 та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки, а саме:

п.16 розділу ІІ ППБУ - посадовими особами та працівниками не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 року №444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»;

п.2.31;2.32 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не обладнано світловими покажчиками «Вихід»;

п.1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ - не надано паспорти блискавко захисних пристроїв і паспорти заземлювачів пристроїв блискавко захисту, а також акти перевірок та журнал обліку стану пристроїв блискавкозахисту;

п.1.2 глави 1 розділу V ППБУ - не обладнано будинки, приміщення та споруди системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

пп.5 п.2.1 глави 2 розділу V ППБУ - не облаштовані пожежні водойми під`їздами з твердим покриттям;

п.5.6 глави 5 розділу VI ППБУ - черговий персонал готелів та готельних комплексів з кількістю місць для проживання 50 осіб і більше, а також мешканців цих об`єктів не забезпечено засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі для організації евакуації людей у разі виникнення пожежі;

п.12 ч.1 ст.20 КЦЗУ - не забезпечено аварійно-рятувальне обслуговування об`єкту на договірній основі з державною аварійно-рятувальною службою (а.с.14-21).

Так, зокрема, як зазначено позивачем, порушення визначені в пунктах 1-7, Акту перевірки №95 від 27.06.2019 року є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.

Будь-яких скарг під час проведення позапланового заходу, чи заперечень на Акт №95 від 27.06.2019 року, який 27.06.2019 року вручено директору бази відпочинку МРП «Сокіл» громадянину ОСОБА_1 не надходило, та не спростовано під час розгляду справи.

Надалі, головним фахівцем Овідіопольського РС ГУ ДСНС України в Одеській області майором служби цивільного захисту Разуваєвим Б.В., на підставі ст.ст.223, 244, 254-256 Кодексу про адміністративні правопорушення було складено Протокол №008406 від 27.06.2019 року про вчинення відповідно до ст.188-8 КУпАП громадянином ОСОБА_1 - директором МРП «Сокіл» адміністративного правопорушення. (а.с.22) та прийнято Постанову №008406 від 27.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення у розмірі 170 гривень (а.с.23).

У зв`язку із не усуненням встановлених порушень позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Дослідивши адміністративний позов позивача та відзив МРП «Сокіл», інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, регулює Кодекс цивільного захисту України (далі - Кодекс).

Відповідно до ч.3 ст.55 Кодексу забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Згідно п.12 ч.1 ст.67 Кодексу до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.68 Кодексу посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно з ст.70 Кодексу підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до преамбули Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Частина 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

У разі якщо обґрунтованість заходів реагування, зазначених у розпорядчих документах щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), відповідно до закону має бути підтверджена адміністративним судом, зазначені в таких документах строки усунення виявлених порушень, застосування до суб`єкта господарювання санкцій обраховуються з дня набрання законної сили постановою адміністративного суду про підтвердження обґрунтованості вжиття заходів реагування.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані не допускати здійснення заходів державного нагляду (контролю) та інших заходів, що не відповідають або не встановлені цим Законом.

Аналізуючи вищенаведені норми можливо дійти висновку, що вони визначають наступну процедуру реалізації контролюючим органом своїх повноважень. У випадку наявності підстав для застосування одного з таких заходів як: 1) повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), 2) реалізації продукції, 3) виконання робіт, 4) надання послуг, будь-який орган контролю без попереднього прийняття розпорядчого документа безпосередньо звертається до суду із адміністративним позовом, предметом якого є застосування одного з вищенаведених заходів.

Суд зазначає, що Законом не передбачено у якому саме порядку необхідно зупиняти діяльність чи експлуатацію, а отже й не наділено повноваженнями Державну службу України з надзвичайних ситуацій визначати такий порядок, а суд в свою чергу в даному випадку має право прийняти рішення про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Таким чином з врахуванням вищенаведених норм, суд погоджується з посиланнями відповідача, щодо того, що позивач не наділений правом визначати порядок припинення діяльності та/чи експлуатації, а тому суд доходить висновку, що вимоги в частині встановлення позивачем порядку, а саме шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій вищевказаної бази відпочинку від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок) задоволенню не підлягають.

Водночас суд зазначає, що вирішуючи даний спір, суд також враховує, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а відповідачем відповідно до наданого відзиву їх наявність не заперечується. При цьому метою спірних заходів є превентивна міра, усунення умов, які несуть ризик спричинення шкоди людям, їх життю, безпеці та здоров`ю.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Однієї із головних засад (принципу) адміністративного судочинства, відповідно до ст. 2 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

З урахування вищевикладеного, беручи до уваги загрозу життю та/або здоров`ю людей, а також з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області шляхом застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до відповідача у спосіб: у вигляді повного зупинення експлуатації бази відпочинку за адресою Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 4 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №95 від 27.06.2019 року за номерами: 1-7.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку з відсутністю таких судових витрат у справі №420/5215/19, суд вирішив їх розподіл не проводити.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДСНС України в Одеській області до Мисливсько-рибальського підприємства «СОКІЛ» громадської організації «Військово-мисливське товариство «ПІВДЕНЬ» задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Мисливсько-рибальського підприємства «СОКІЛ» громадської організації «Військово-мисливське товариство «ПІВДЕНЬ» () у спосіб: у вигляді повного зупинення експлуатації бази відпочинку за адресою Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 4 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №95 від 27.06.2019 року за номерами: 1-7.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.

.