Справа № 320/6214/19
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року № 320/6214/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Власюк К.Ф., за участю: представника позивача - Стригун А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби у Київській області про визнання протиправним бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - відповідач, Бориспільський МВ ДВС ГТУЮ у Київській області) з вимогою визнати протиправною бездіяльність Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, яка полягає у не розгляді по суті заяви ОСОБА_1 від 17.09.2019 у виконавчому провадженні №56653093 від 07.06.2018, та зобов`язати Бориспільський МВ ДВС ГТУЮ у Київській області закінчити виконавче провадження №56653093 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, застосувавши при цьому положення ст.27 Закону України №1404-УІІІ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла станом на 05.10.2016.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 21.11.2019 о 12:30.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що Бориспільським МВ ДВС ГТУЮ у Київській області порушені норми чинного законодавства. На думку позивача, відповідачем вчинена протиправна бездіяльність, щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.09.2019. Зазначає, що безпідставне стягнення виконавчого збору з позивача завдає йому матеріальних збитків та підриває його ділову репутацію й авторитет.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач, своїм правом, передбаченим ст. 162 КАС України, не скористався, заяви по суті справи до суду не надав. У судовому засіданні, не з`явився, про дату та час судових засідань належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, Бориспільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області здійснюється виконавче провадження №56653093 про примусове стягнення виконавчого збору з позивача у розмірі 169798,28 грн, виділене 07.06.2018 з виконавчого провадження №49141916 від 27.10.2015 про стягнення боргу згідно з виконавчим листом №753/937/1/3, виданим 22.09.2015 Дарницьким районним судом міста Києва.

Первісне виконавче провадження №49141916 здійснювалося Дарницьким районним відділом виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Виконавчий лист видано на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10.12.2014 у справі №753/9371/13-ц, яким з ОСОБА_2 (як позичальника кредитних коштів) та з ОСОБА_1 (як поручителя) стягнено солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №283/П/99/2008-980 від 02.04.20.08 у розмірі 1694541 грн. 83 коп.

Виділення виконавчого провадження №56653093 обумовлене закінченням виконавчого провадження №49141916 згідно з постановою державного виконавця від 07.06.2018 у зв`язку з тим, що заборгованість боржником ОСОБА_2 погашено у повному обсязі.

У виділеному виконавчому провадженні №56653093 виконавчий збір стягується з громадянина ОСОБА_1 у розмірі 169798,28 грн на підставі постанови державного виконавця „Про стягнення виконавчого збору", яку зареєстровано та сформовано 05.10.2016 у діючому станом на той час Єдиному державному реєстру виконавчих проваджень, проте дату її винесення проставлено - 04.10.2016.

Судом встановлено, що реєстрацію цієї виконавчої дії з одночасним формуванням постанови як процесуального документа здійснювала 05.10.2016 державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Бережна О.О., що підтверджується відомостями, наявними на цей час в автоматизованій системі виконавчих проваджень.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою від 17.09.2019 у виконавчому провадженні №56653093 від 07.06.2018, у якій, керуючись ст. ст. 15, 16, 19 Закону України «Про виконавче провадження» та просив:

- внести виправлення шляхом винесення відповідної постанови у допущену помилку у даті постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 , сформованої та зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень 05.10.2016 державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Бережною О.О. під час здійснення виконавчого провадження №49141916, вказавши замість помилкової дати « 04.10.2016», фактичну дату її формування і реєстрації в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень - 05.10.2016;

- закінчити виконавче провадження №56653093 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України №1404-VІІІ «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, застосувавши при цьому положення ст. 27 Закону України №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла станом на 05.10.2016;

- зняти арешт з майна ОСОБА_1 та застосувати інші наслідки закінчення виконавчого провадження, передбачені статтею 40 Закону України №1404-VІІІ «Про виконавче провадження»;

- повернути ОСОБА_1 кошти, які з нього примусово і протиправно стягнуто у виконавчому провадженні №56653093.

На зазначену заяву надійшла відповідь від 01.11.2019 №39384 від відповідача за підписом начальника Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнка О.М., у якій підтверджено факт перебування на виконанні відповідача виконавчого провадження №56653093 про примусове стягнення виконавчого збору з позивача у розмірі 169798,28 грн. та роз`яснено право оскарження до адміністративного суду дій або бездіяльності відповідача.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України № 1404-VІІІ від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404).

Так, ст. 1 Закону № 1404 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Частиною 2 ст. 27 Закону № 1404 передбачено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з частиною третьою статті 40 Закону №1404 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 3.3. діючого на жовтень 2016 року Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 №43/3 (далі - Положення №43/3), відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія.

Згідно з пунктом 3.5. цього Положення 43/3 постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. У разі тимчасової відсутності доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (через перебої в електропостачанні, електрозв`язку тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в день усунення причин, що перешкоджали доступу до нього.

Як вбачається з інформації, наданої на адвокатський запит державним підприємством «Національні інформаційні системи» (лист від 19.08.2019 №3358/03.2- 15), державні виконавці Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ 04.10.2016 використовували Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, здійснюючи реєстрацію виконавчих дій з одночасним формуванням відповідних процесуальних документів. Тобто, 04.10.2016 збоїв у роботі Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень не було.

Відповідно до інформації Головного територіального управління юстиції в м. Києві (лист від 28.08.19 №13782/1.3-19) документів, створених у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби міста Київ у період з 03.10.2016 по 06.10.2016 без використання Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, не виявлено.

Згідно з повідомленням ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» від 20.08.2019 №01/1/08-4529 за адресою місця знаходження Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ (проспект Миколи Бажана, будинок 7-Є) перебоїв в електропостачанні у період з 03.10.2016 по 05.10.2016 не зафіксовано. Звернень до колцентру щодо аварійних ситуацій у зазначений період не зареєстровано.

З огляду на вказане є очевидним, що державним виконавцем Бережною О.О. сформовано та зареєстровано у Єдиному державному реєстру виконавчих проваджень постанову «Про стягнення виконавчого збору» 05.10.2016, але дату її винесення помилково проставлено 04.10.2016.

Суд зазначає, що виходячи з наведеного, правильною датою винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 необхідно вважати 05.10.2016.

Судом встановлено, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що її винесено на підставі статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (Відомості Верховної Ради України, 1999, №24, ст. 207 із наступними змінами), яка визначає, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим законом. Проте, зазначений закон, а також вищенаведена його стаття 28 були чинними лише до 04.10.2016, оскільки вже 05.10.2016 набрав чинності Закон України №1404-УІІІ "Про виконавче провадження", у якому порядок стягнення виконавчого збору визначався статтею 27.

Пунктом 2 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1404-VІІІ "Про виконавче провадження" визначено, що з дня набрання чинності цим законом втратив чинність Закон України «Про виконавче провадження» (Відомості Верховної Ради України, 1999, № 24, ст. 207 із наступними змінами).

Пунктом 7 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» встановлено, що після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 05.10.2016) виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

З наведеного випливає, що державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Бережна О.О. під час формування та реєстрації 05.10.2016 постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 повинна була керуватися вимогами статті 27 Закону України №1404-VIII „Про виконавче провадження" (в редакції станом па 05.10.2016).

Судом встановлено, що сума заборгованості у розмірі 1694541 грн. 83 коп. погашена боржником ОСОБА_2 у повному обсязі, а з ОСОБА_1 фактично заборгованість не стягувалася, тому підстави для стягнення виконавчого збору з позивача станом на цей час відсутні.

За таких обставин виконавче провадження №56653093 про примусове стягнення з громадянина ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 169798,28 грн. винесено протиправно та не відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність своїх дій щодо винесення оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при поданні даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. (квитанція № ПН2504 від 11.11.2019), суд вважає за необхідне стягнути дану суму на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73 - 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби у Київській області, яка полягає у нерозгляді по суті заяви ОСОБА_1 від 17.09.2019 у виконавчому провадженні №56653093 від 07.06.2018

3. Зобов`язати Бориспільський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби у Київській області закінчити виконавче провадження №56653093 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України №1404-VIII „Про виконавче провадження", тобто у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, застосувавши при цьому положення ст.27 Закону України №1404-VIII „Про виконавче провадження" в редакції, що діяла станом на 05.10.2016.

4. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 21 листопада 2019 р.