Справа № 727/9967/19
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/9967/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ярема Л.В.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

04 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Іваненко Т.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції Мельника Віталія Олександровича на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції Мельника Віталія Олександровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції Мельника Віталія Олександровича, в якому просив скасувати постанову серії ДПО №610762 від 02.09.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді 425 грн. штрафу та закрити провадження у справі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці позов задоволено: визнано незаконною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18№610762 від 02 вересня 2019 року, винесену інспектором роти 2 БУПП в Чернівецькій області Мельником В.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень в дохід держави, а провадження у справі закрито.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що відповідач мав об`єктивні підстави для винесення оскаржуваної постанови, оскільки в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

02.12.2019 від позивача через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, враховуючи строки розгляду, встановлені статтею 286 КАС України для справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 02 вересня 2019 року інспектором роти 2 БУПП в Чернівецькій області Мельником В.О. винесено постанову серії ДПО18 № 610762 від 02 вересня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач оскаржив її в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 14 Закону України від 30.06.1993р. № 3353 "Про дорожній рух", що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

П.2 ч.1 ст.32 Закон України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За правилами п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України зазначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

При цьому, пп. "ґ" п.2.1 ПДР України врегульовано, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (редакція від 27.03.2019).

Згідно із п.2.4 "а" ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частиною 1 статті 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),-тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У статті 222 КУпАП зазначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі і про порушення дорожнього руху, за ст.126 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ст. 126 КУпАП.

Згідно статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП унормовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено зміст постанови про адміністративне правопорушення, а саме: у постанові мають міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зазначені вище норми закону, дають підстави для висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В свою чергу, п.1 ст.247 КУпАП передбачено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 01 вересня 2019 року о 22 год. 55 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Мерседес-Бенц ВІТО", номерний знак НОМЕР_1 на трасі М-19 МКПП "Порубне", не мав при собі поліса обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.1 "ґ" ПДР України.

В той же час, під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач пояснив, що 01.09.2019 біля 22 години ОСОБА_1 на автомобілі "Мерседес-Бенц ВІТО", номерний знак НОМЕР_1 заїхав на територію міжнародного контрольно-пропускного пункту зі сторони Республіки Румунія на територію України та зайняв місце в черзі для проходження паспортного контролю. В подальшому, з вини водія транспортного засобу FORD GALAXY д.н.з. НОМЕР_2 сталася ДТП, в результаті якої був пошкоджений пошкоджений його автомобіль.

При цьому, позивач зазначив, що при в`їзді в Україну, мав при собі картку міжнародного автомобільного страхування, строк якої закінчується 03.09.2019, а страховий поліс він придбав 02.09.2019 на території МКПП "Порубне" після винесення спірної постанови. Наміру керувати транспортним засобом автошляхами України без полісу не мав, однак зважаючи на те, що він тільки заїхав на територію міжнародного контрольного пропускного пункту та став учасником ДТП з вини іншого водія, то не мав реальної можливості раніше придбати страховий документ.

На підтвердження своїх доводів позивач надав копію закордонного паспорта громадянина України ОСОБА_1 , з якого слідує, що останній перебував за кордоном і прибув на територію України 01.09.2019 року, а також картку міжнародного автомобільного страхування, строк дії якої становить з 20 серпня 2019 року по 03 вересня 2019 року та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений 02.09.2019 зі строком дії з 03.09.2019 по 19.02.2020.

В матеріалах справи також наявна довідка про дорожньо-транспортну пригоду № 958195, якою підтверджується, що ДТП, яка мала місце 01.09.2019 на МКПП "Порубне", сталася з вини водія транспортного засобу FORD GALAXY д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім того, як стверджує ОСОБА_2 , викладені в оскаржуваній постанові відомості про те, що автомобіль "Мерседес-Бенц ВІТО" д.н.з. НОМЕР_1 01 вересня 2019 року о 22 год. 55 хв. рухався по трасі М-19 не відповідають дійсності, оскільки останній у вказаний час не здійснював рух, а знаходився в черзі на контрольно-пропускному пункті.

Водночас, як доказ по справі, відповідачем надано матеріали відеозапису, в яких не зафіксовано рух вищевказаного автомобіля, а лише-факт зіткнення двох транспортних засобів, одним з яких є "Мерседес-Бенц ВІТО" д.н.з. НОМЕР_1 , що на переконання колегії суддів, не може розцінювати як належний доказ по справі.

Отже, зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не врахував всіх обставин справи, зокрема того, що останній тільки перетнув територію міжнародного контрольного пропускного пункту, ще не пройшов паспортного контролю та не доїхавши до найближчого пункту розповсюдження полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, став учасником ДТП з вини іншого водія, що фактично позбавило його можливості придбати страховий поліс.

А отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 205, 243, 250, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції Мельника Віталія Олександровича залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Іваненко Т.В. Сторчак В. Ю.