Справа № 560/1610/19
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1610/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

28 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника позивача, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області, яке оформлене у формі листа від 19.03.2019 про відмову у реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" платником єдиного податку четвертої групи сільськогосподарських товаровиробників;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Хмельницькій області зареєструвати Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" платником єдиного податку 4 групи;

- здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що направляв на адресу Державної фіскальної служби пакет документів з метою реєстрації платником єдиного податку ІV групи, однак рішенням Головного управління ДФС у Хмельницькій області, оформленим листом від 19.03.2019, Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" відмовлено у реєстрації платником єдиного податку четвертої групи сільськогосподарських товаровиробників.

На думку позивача, прийняте відповідачем рішення про відмову у реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" платником єдиного податку четвертої групи сільськогосподарських товаровиробників є протиправним.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017", , є юридичною особою, дата запису: 10.05.2017, номер запису: 1 000704.

З метою реєстрації платником єдиного податку IV групи, на виконання пп. 298.1.1 п. 298.1 ст. 298 ПК України, позивачем на адресу Новоушицької ДПІ Дунаєвецького управління ГУ ДФС у Хмельницькій області надіслані такі документи:

1. загальна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік від 19.02.2019;

2. звітні податкові декларації з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки:

- звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік №1 від 11.02.2019 від 11.02.2019;

- звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік №2 від 11.02.2019 від 11.02.2019;

- звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік №3 від 11.02.2019 від 11.02.2019;

- звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік №4 від 14.02.2019;

- звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік №5 від 14.02.2019;

- звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік №6 від 14.02.2019;

- звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік №7 від 14.02.2019;

- звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік №8 від 14.02.2019;

- звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік №9 від 14.02.2019;

- звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік №10 від 14.02.2019;

- звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік №11 від 14.02.2019;

3. розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2018 рік від 19.02.2019;

4. відомості про наявність земельних ділянок за місцем розташування земельних ділянок:

- відомості про наявність земельних ділянок (додаток №1 до звітної декларації) від 11.02.2019;

- відомості про наявність земельних ділянок (додаток №2 до звітної декларації) від 11.02.2019;

- відомості про наявність земельних ділянок (додаток №3 до звітної декларації) від 11.02.2019;

- відомості про наявність земельних ділянок (додаток №4 до звітної декларації) від 14.02.2019;

- відомості про наявність земельних ділянок (додаток №5 до звітної декларації) від 14.02.2019;

- відомості про наявність земельних ділянок (додаток №6 до звітної декларації) від 14.02.2019;

- відомості про наявність земельних ділянок (додаток №7 до звітної декларації) від 14.02.2019;

- відомості про наявність земельних ділянок (додаток №8 до звітної декларації) від 14.02.2019;

- відомості про наявність земельних ділянок (додаток №9 до звітної декларації) від 14.02.2019;

- відомості про наявність земельних ділянок (додаток №13 до звітної декларації) від 14.02.2019;

- відомості про наявність земельних ділянок (додаток №14 до звітної декларації) від 14.02.2019;

- відомості про наявність земельних ділянок (додаток №15 до звітної декларації) від 19.02.2019.

За результатами поданих позивачем документів, контролюючим органом проведено камеральну перевірку, за результатами якої встановлено, що документи подані не в установлений законом термін та не у повному обсязі, а саме не подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, про що 19.03.2019 повідомлено керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" .

Рішенням Головного управління ДФС у Хмельницькій області, оформленим листом від 19.03.2019, Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" відмовлено у реєстрації платником єдиного податку четвертої групи сільськогосподарських товаровиробників.

Позивач, не погодившись із вищевказаним рішенням відповідача, оскаржив його до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем при зверненні до контролюючого органу з пакетом документів, вимоги, що визначені пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України в частині надання розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2018 рік не дотримані - рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 19.03.2019 про відмову у реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" платником єдиного податку четвертої групи сільськогосподарських товаровиробників є законним та таким, що вчинене у межах повноважень контролюючого органу.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить судове рішення скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник покликається на те, що контролюючий орган зобов`язаний був надати протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання звітності письмову вмотивовану відмову, але надав лише 19 березня 2019 року. Таким чином відповідач діяв не у спосіб та порядок, що визначені законами України, чим порушив вимоги статті 19 Конституції України та статті 299.5 Податкового кодексу України, проте судом не взято до уваги даного факту.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій стверджує, що доводи апелянта є необґрунтованими, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Під час апеляційного розгляду справи апеляційний суд задовольнив клопотання Головного управління ДФС у Хмельницькій області про заміну сторони по справі та протокольною ухвалою замінив відповідача у справі на правонаступника - Головне управління ДПС у Хмельницькій області.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Пунктом 298.8 ст. 298 ПК України визначено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування або відмови від спрощеної системи оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1 - 298.8.8 цієї статті.

Згідно з пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Відповідно до п. 299.1 ст. 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку (п. 299.2 ст. 299 ПК України).

У випадках, передбачених підпунктом 298.1.2 пункту 298.1 та підпунктом 298.8.5 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу, контролюючий орган, у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови, здійснює реєстрацію суб`єкта господарювання як платника єдиного податку з дати, визначеної відповідно до зазначеного підпункту, протягом двох робочих днів з дати отримання контролюючим органом заяви щодо обрання спрощеної системи оподаткування або отримання цим органом від державного реєстратора електронної копії заяви, виготовленої шляхом сканування, одночасно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, якщо така заява додана до реєстраційної картки (п. 299.4 ст. 299 ПК України).

Згідно з п. 299.5 ст. 299 ПК України, у разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб`єктом господарювання у встановленому порядку.

Відповідно до п. 299.6 ст. 299 ПК України підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:

1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;

2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

З матеріалів справи становлено, що TOB "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" подало до Новоушицької ДПІ Дунаєвецького управлінь ДФС у Хмельницькій області, звітні та загальну податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ) подано 21.02.2019 року за номерами , , , , , , 90275" , , , , , що підтверджується квитанцією № 1 та витягом з журналу прийому електронної податкової звітності.

Новоушицьким ДПІ Дунаєвецького управління ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено камеральну перевірку поданих документів за результатами якої встановлено, що документи подані не в установлений законом термін та не в повному обсязі, а саме не подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, про що 19.03.201 - повідомлено керівнику ТзОВ "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" Насадюку А.П.

Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2018 рік позивачем було подано до контролюючого органу лише 07.05.2019 за №, що підтверджується квитанцією №2 (арк. спр. 137).

За таких умов колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем при зверненні до контролюючого органу з пакетом документів, вимоги, що визначені пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України в частині надання розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2018 рік не дотримані - рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 19.03.2019 про відмову у реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" платником єдиного податку четвертої групи сільськогосподарських товаровиробників є законним та таким, що вчинене у межах повноважень контролюючого органу.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги твердження позивача про відправлення звітності в електронній формі 20 лютого 2019 року з огляду на наступне.

З метою нормативно-правового врегулювання обміну електронними документами з контролюючими органами відповідно до вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису, наказом Міністерства юстиції України від 06.06.2017 р. № 557, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 р. за N 959/30827, затверджено Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами (далі - Порядок № 557).

Згідно визначень, встановлених Порядком № 557, перша квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання; друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа; операційний день - частина дня, протягом якої за наявності технічної можливості здійснюється електронний документообіг.

Пунктами 5- 12 частини ІІ Порядку № 557 встановлено, що автор здійснює надсилання електронних документів з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів. Електронні документи, відправлені автором після закінчення строку, встановленого законодавством для подання аналогічних документів в паперовому вигляді, вважаються поданими з порушенням строків їх подання.

Електронні форми документів у форматі за стандартом на основі специфікації eXtensibleMarkupLanguage (XML) оприлюднюються на офіційному веб-порталі ДФС.

У разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Автоматизована перевірка електронного документа включає: перевірку правового статусу ЕЦП шляхом встановлення чинності посиленого сертифіката ключа підписувача на час підписання електронного документа та відповідності особистого ключа підписувача відкритому ключу, зазначеному у посиленому сертифікаті. При цьому дата та час накладення ЕЦП встановлюються за даними позначки часу, отриманої підписувачем від АЦСК в момент підпису, а чинність посиленого сертифіката на цей момент встановлюється за даними відповідного онлайн-сервісу АЦСК (OCSP) та/або даними актуальних списків відкликаних сертифікатів (CRL) зазначеного АЦСК; перевірку обов`язковості та послідовності накладення на електронний документ ЕЦП підписувачів та електронної печатки (за наявності) у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перевірку наявності обов`язкових реквізитів; перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору; перевірку дії Договору.

Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.

Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено законодавством та цим Порядком, формується друга квитанція.

Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 - 76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 - 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належним підтвердженням направлення електронного документа, на переконання суду, є його одержання ДФС України та надіслання відповідної квитанції. Такий доказ до суду позивач не надав, відтак, позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується, що оскільки позивачем не було дотримано всіх вимог встановлених нормами Податкового кодексу для переходу на спрощену систему оподаткування, відповідач за встановлених обставин зобов`язаний був прийняти вмотивовану письмову відмову у реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" платником єдиного податку четвертої групи.

Водночас, судом встановлено, що відповідачем не було дотримано строків прийняття відповідного рішення. Проте, колегія суддів зазначає, що вказане порушення свідчить лише про недотримання порядку самої процедури прийняття відповідачем рішення та не може бути підставою для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" платником єдиного податку четвертої групи, а також зобов`язання останнього вчинити відповідні дії.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до положень статті 299.13. з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку: податковий номер (для юридичної особи); найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи; дату (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування; ставку єдиного податку; групу платника податку; види господарської діяльності; дату виключення з реєстру платників єдиного податку.

Отже, позивач мав можливість перевірити інформацію щодо його реєстрації у будь-який період часу, після дводенного терміну з подання податкової звітності єдиного податку.

Таким чином, колегією суддів в межах предмету позовних вимог не встановлено, яким чином вказане порушення вплинуло на законні права, свободи та інтереси позивача.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС ГРУП-2017" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 грудня 2019 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.