Справа № 161/15013/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/12351/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів- Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання - Чопко Ю. Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2019 року у справі №161/15013/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ОР першого батальйону третьої роти УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Переходько Андрія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

суддя в 1-й інстанції Черняк В. В.,

час ухвалення рішення - 03.10.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - не зазначена,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача - інспектора ОР першого батальйону третьої роти УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Переходько А. В., в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1459250 від 27 серпня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора ОР першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції у Волинській області лейтенанта поліції Переходько А. В. про скасування постанови серії ЕАВ № 1459250 від 27 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. - залишено без задоволення, а вказану постанову - без змін.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що докази надіслання копії ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, належного повідомлення позивача про дату, час і місце судових засідань у матеріалах справи відсутні, також відсутні докази виклику позивача в судове засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. Враховуючи вказані обставини, у позивача була відсутня можливість надати свою згоду на залучення до участі у справі належного відповідача, також був позбавлений заявити клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача. Апелянт звертає увагу на те, що відсутність згоди на заміну належного відповідача не є підставою для відмови у позові, оскільки в такому разі суд зобов`язаний залучити належного відповідача як співвідповідача. Крім того, апелянт вказує на те, що заява ОСОБА_2 від 03 жовтня 2019 року (подана від імені Управління патрульної поліції у Волинській області) є недопустимим доказом, оскільки в матеріалах справи відсутня нотаріально посвідчена довіреність Переходько А. В. на ім`я Гаврилишина Т. І., як і відсутні докази того, що Гаврилишин Т. І. є адвокатом (відсутній ордер про надання правової допомоги та належним чином засвідчена копія свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю), що вказує на те, що суд першої інстанції вирішив спір за недопустимими доказами у справі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити; винести окрему ухвалу на ім`я начальника ТУ ДБР у м.Львові про внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Представник позивача (апелянта) ОСОБА_3 А ОСОБА_4 М. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника позивача (апелянта), перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 серпня 2019 року о 04 год. 25 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ» 21213 д.н.з. НОМЕР_1 у м. Луцьку по проспекту Перемоги, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив пп.9.2 «б» ПДР України - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

За цим фактом ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП на підставі постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1459250 від 27 серпня 2019 року, складеної інспектором ОР першого батальйону третьої роти УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Переходько А. В., згідно з якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позов ОСОБА_1 до Інспектора ОР першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції у Волинській області лейтенанта поліції Переходько А. В., який є неналежним відповідачем у цьому спорі, задоволенню не підлягає, оскільки суд позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача без згоди позивача, а останній в судові засідання не з`являється.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступних підстав.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст.246 КУпАП).

Згідно з ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Ст.217 КУпАП передбачає, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у п.2, 5 ст.213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, за ч.6 ст.121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч.2 ст.222 КУпАП).

Отже, працівники органів Національної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Тому належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що п.3 ч.1 ст.288 КУпАП передбачає, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом (з особливостями встановленими КУпАП).

Разом з тим, розглядуваний адміністративний позов заявлено до інспектора ОР першого батальйону третьої роти УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Переходько А. В., тобто до неналежного відповідача.

Згідно із ч.3 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача (ч.4 ст.48 КАС України).

При цьому, відповідно до ч.7 ст.48 КАС України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, позов заявлено до інспектора ОР першого батальйону третьої роти УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Переходько А.В., який є неналежним відповідачем у цьому спорі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції не був позбавлений можливості залучити до участі у справі співвідповідача - УПП у Волинській області відповідно до приписів ч.4 ст.48 КАС України.

Суд першої інстанції наведених обставин не врахував і всупереч вимогам ст.48 КАС не залучив до розгляду справи належного відповідача УПП у Волинській області.

Колегія суддів звертає увагу на те, що допустити заміну належної сторони або залучити до участі співвідповідача у справі може виключно суд першої інстанції за умови незмінності підсудності адміністративної справи, а можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_1 до інспектора ОР першого батальйону третьої роти УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Переходько А. В., який є неналежним відповідачем у цьому спорі, задоволенню не підлягає, оскільки в ході апеляційного розгляду справи встановлено, що позовні вимоги пред`явлено до неналежного відповідача, і суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача на стадії апеляційного розгляду, разом з тим, судом першої інстанції не було враховано наведеного вище, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів вважає підставними доводи апелянта в частині неналежного повідомлення його про розгляд справи, оскільки позивач при зверненні в суд з позовом чітко зазначив свою електронну адресу, що не позбавляло можливості суд першої інстанції відповідно до положень ст.268 КАС України у такий спосіб повідомити позивача, а також у цей же спосіб направити копії процесуальних документів, враховуючи ту обставину, що ця категорія справ відноситься до термінових і КАС України визначає особливості розгляду цієї категорії справ.

Разом з тим, інші доводи апеляційної скарги, які стосуються правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не підлягають оцінці у цьому апеляційному провадженні, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

Крім того, колегія суддів роз`яснює про те, що позивач має право повторно звернутися з адміністративним позовом до належного відповідача - відповідного органу Національної поліції.

Відповідно до ч.3 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 268, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2019 року у справі №161/15013/19 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 04 грудня 2019 року.