Справа № 264/7095/19
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/7095/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі судді Іванченко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Стовби Олександра Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 22.10.2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 22.10.2019 року о 22:05 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом МАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті пр.Будівельників та пр.Миру в Центральному районі м.Маріуполя почав рух на забороняючий жовтий поєднаний з червоним сигналом світлофору, перетнувши розмітку 1.12, чим порушено п.8.7.3 «є » Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що не порушував п.8.7.3 «є » ПДР України, оскільки почав рух на зелений сигнал світлофору. Між тим, інспектор виніс на місці постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що інспектор упереджено та не об`єктивно поставився до з`ясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддав стягненню. Були порушені його права на захист, справу було розглянуто на місці. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження по справі закритим у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, підтримує позовні вимоги.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надіслав до суду відзив, в якому зазначив про законність своїх дій, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху. За скоєне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. У підтвердження доводів, надав диск з відеозаписом, на якому зафіксовано, як транспортний засіб, в якому знаходилися пасажири, під керуванням позивача почав рух на заборонений сигнал світлофору, перетнув розмітку 1.12, зупинку та складання постанови. З відеозапису також вбачається, що позивач, при розгляді інспектором поліції справи, був ознайомлений з відеозаписом вчиненого правопорушення та надавав усні пояснення, згідно яких заперечував, що почав рух на забороняючий сигнал світлофору, однак порушення вчинене позивачем є наявним. На підставі цього просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1656984 інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Стовба О.І. було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що він 22.10.2019 року о 22:05 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом МАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті пр.Будівельників та пр.Миру в Центральному районі м.Маріуполя почав рух на забороняючий жовтий поєднаний з червоним сигналом світлофору, чим порушено п.8.7.3 «є » Правил дорожнього руху України. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не оспорюється, що він керував транспортним засобом в зазначений час, однак останній зазначає, що не порушував п.8.7.3 «є » ПДР України, оскільки почав рух на зелений сигнал світлофору. Згідно постанови серії ЕАК №1656984 ОСОБА_1 порушив п.8.7.3.«є» Правил дорожнього руху України, що зафіксовано відео реєстратором на відеозапис, з яким ознайомлено позивача під час складання постанови про адміністративне правопорушення.

Пунктом 8.7.3.«є» Правил дорожнього руху України передбачено, що поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Судом оглянуто оптичний диск, з якого вбачається, що позивачем дійсно було порушено пункт 8.7.3«є» Правил дорожнього руху України, а саме: проїзд на поєднання червоного і жовтого сигналів, що забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу. Також з відеозапису вбачається, що позивач був ознайомлений з відеозаписом зафіксованого правопорушення з реєстратора, надав усні пояснення та дотримання поліцейським процесуальних моментів.

Даний факт, встановлений судом під час дослідження відеозапису на оптичному диску, спростовує пояснення позивача, викладені в адміністративному позові щодо виїзду транспортного засобу під його керуванням на перехрестя на зелений сигнал світлофору.

Відповідальність за порушення пункту 8.7.3.«є» Правил дорожнього руху України передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення інспектором ОСОБА_2 положень ст.268 КУпАП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , останньому були роз`ясненні його права передбачені ст.268 КУпАП, що підтверджується файлом запису з нагрудної камери інспектора.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з офіційним тлумачення Конституційного Суду України, яке дано рішенням від 26.05.2015 р. №5-рп/2015, словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини 1 ст.276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В той же час, ч.2 ст.258 КУпАП визначено випадок, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, а саме: у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які визначені законом, зокрема ч.2 ст.258 КУпАП, на думку суду, не є порушенням ст.276, 278, 279 КУпАП, оскільки право на застосування такого провадження передбачено законом, а юрисдикція Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції, працівником якої є інспектор Стовба О.І., поширюється на територію м.Маріуполя, у тому числі й на пр.Миру та пр.Будівельників м.Маріуполя.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, при наявності адміністративного правопорушення в діях позивача, за вчинення якого у передбаченому чинним законодавством порядку субєктом владних повноважень винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, при визначенні розміру якого працівник патрульної поліції врахував особу порушника та конкретні обставини справи, права позивача при цьому порушені не були, його посилання на порушення його прав суд розцінює як намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, у задоволенні позову відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Стовби Олександра Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. М. Іванченко