Справа № 640/2966/19
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 листопада 2019 року №640/2966/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., при секретарі судового засідання Ігнатову І.Ю., за участі представника позивача Якименка Ю.В. та представника відповідача Корнейчука О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Укртранснафта" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов Акціонерного товариства "Укртранснафта" (далі - позивач, АТ "Укртранснафта") до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офіс великих платників податків ДФС), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування помилково сплачених коштів у сумі 409786342,43 грн. в рахунок сплати поточних грошових зобов`язань позивача з податку на прибуток приватних підприємств (КБК 11021000);

- зобов`язати відповідача провести зарахування помилково сплачених коштів у сумі 409786342,43 грн. в рахунок сплати поточних грошових зобов`язань позивача з податку на прибуток приватних підприємств (КБК 11021000).

Ухвалою суду від 22.02.2019 р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/2966/19 (далі - справа), розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.06.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем протиправно не зараховано помилково сплачені позивачем кошти у сумі 409786342,43 грн. в рахунок сплати поточних грошових зобов`язань АТ "Укртранснафта" з податку на прибуток приватних підприємств.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки ним не допущено протиправної бездіяльності щодо незарахування помилково сплачених коштів у сумі 409786342,43 грн. в рахунок сплати поточних грошових зобов`язань позивача з податку на прибуток приватних підприємств (КБК 11021000),і він діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта" (правонаступником якого є АТ "Укртранснафта") здійснило платежі до державного бюджету України на загальну суму 409786342,43 грн. за призначенням - частина чистого прибутку за результатами фінансово-господарської діяльності ПАТ "Укртранснафта" за 2014 рік відповідно до абз. 8 п. 5 ст. 11 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" від 21.09.2006 р. №185-V (далі - Закон №185-V), що підтверджується:

- платіжним дорученням № від 12.06.2015 р. на суму 100 000 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №1 від 19.06.2015 р. на суму 100000000,00 грн.;

- платіжним дорученням №1 від 26.06.2015 р. на суму 10999000,00 грн.;

- платіжним дорученням № від 26.06.2015 р. на суму 89001000,00 грн.;

- платіжним дорученням № від 30.06.2015 р. на суму 109786342,43 грн.

Позивачем 29.02.2016 подано до Офісу великих платників податків ДФС податкову декларацію з податку на прибуток, в додатку АВ (ряд. 1) до якої задекларована сума виплачених у звітному (податковому) періоді дивідендів (прирівняних до них платежів) у розмірі 409786342,43 грн.

Водночас, 26.05.2017 р. на адресу ПАТ "Укртранснафта" надійшов лист від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" №10-4341/1.8-17 від 26.05.2017 р. разом з юридичним висновком, в якому повідомлено, що акції ПАТ "Укртранснафта" не знаходяться у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". Лише після цього AT "Укртранснафта" стало відомо, що вищезазначені платежі були здійснені помилково.

З урахуванням інформації викладеної в листі Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та з метою повернення помилково сплачених платежів до державного бюджету, AT "Укртранснафта" звернулось до Офісу великих платників податків ДФС із заявою від 19.10.2018 р. №18-00/44/3915 про перерахування переплати, в якій просило перерахувати помилково сплачені кошти у сумі 409786342,43 грн. в рахунок сплати поточних грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств (КБК 11021000).

За результатами розгляду вказаної вище заяви позивача Офіс великих платників податків ДФС листом від 05.11.2018 р. №45530/10/28-10-42-03-14 повідомив, що АТ "Укртранснафта" порушено терміни подання розрахунку частини чистого прибутку (доходу) у строки визначені діючим законодавством.

У подальшому, АТ "Укртранснафта" звернулось до Офісу великих платників податків ДФС з листом від 19.11.2018 р. №04-00/401/4370, в якому наполягало на наданні відповіді на заяву від 19.10.2018 р. №18-00/44/3915 саме щодо зарахування помилково сплаченої суми в рахунок сплати поточних грошових зобов`язань з податку на прибуток, за результатами розгляду якого відповідач листом від 02.01.2019 р. №203/10/28-10-42-03-16 повідомив, що АТ "Укртранснафта" порушено терміни подання заяви щодо перерахування раніше сплачених коштів у строки визначені діючим законодавством, у зв`язку з чим надміру сплачена сума у розмірі 409786342,43 грн. підлягає списанню до бюджету.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.182 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), помилково сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов`язань.

Згідно з п. 87.1 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200 1.5 статті 200 1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Враховуючи вказані вище норми, суд погоджується із твердженнями позивача відносно того, що помилково сплачену суму податкового або іншого обов`язкового платежу може бути не тільки повернуто в порядку ст. 43 ПК України, а і спрямовано на погашення грошових зобов`язань (податкового боргу) платника податків відповідно до вимог ст. 87 ПК України.

Як вже зазначалось вище судом, керуючись положеннями п.п. 43.3, 43.4 ст. 43 ПК України, AT "Укртранснафта" звернулось до Офісу великих платників податків ДФС із заявою від 19.10.2018 р. №18-00/44/3915 про перерахування переплати, в якій просив перерахувати помилково сплачені кошти у сумі 409786342,43 грн. в рахунок сплати поточних грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств (КБК 11021000), за результатами розгляду якої Офіс великих платників податків ДФС листом від 05.11.2018 р. №45530/10/28-10-42-03-14 повідомив, що АТ "Укртранснафта" порушено терміни подання розрахунку частини чистого прибутку (доходу) у строки визначені діючим законодавством.

У подальшому, АТ "Укртранснафта" звернулось до Офісу великих платників податків ДФС з листом від 19.11.2018 р. №04-00/401/4370, в якому наполягало на наданні відповіді на заяву від 19.10.2018 р. №18-00/44/3915 саме щодо зарахування помилково сплаченої суми в рахунок сплати поточних грошових зобов`язань з податку на прибуток, за результатами розгляду якого відповідач листом від 02.01.2019 р. №203/10/28-10-42-03-16 повідомив, що АТ "Укртранснафта" порушено терміни подання заяви щодо перерахування раніше сплачених коштів у строки визначені діючим законодавством, у зв`язку з чим надміру сплачена сума у розмірі 409786342,43 грн. підлягає списанню до бюджету.

Суд не погоджується із зазначеними вище твердженнями відповідача виходячи з наступного.

Згідно з абз. 8 ч. 5 ст. 11 Закону №185-V, господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, та господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави яких становить 100 відсотків, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним, сплачують до державного бюджету частину чистого прибутку у розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, встановлених на відповідний рік, але не менше 30 відсотків, до 1 липня року, що настає за звітним. На суму таких коштів органами доходів і зборів нараховується пеня у порядку, визначеному абзацом шостим цієї частини, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 7.1 статуту АТ "Укртранснафта", засновником та єдиним акціонером товариства є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Статутний капітал АТ "Укртранснафта" сформовано шляхом внесення до нього 100% акцій ДАТ "Магістральні нафтопроводи "Дружба" (м. Львів) на загальну суму 117316970,00 грн. та 100% акцій ДАТ "Придніпровські магістральні нафтопроводи" (м. Кременчук) на загальну суму 342910000,00 грн. та становить 460226970,00 грн. (п. 6.1. статуту АТ "Укртранснафта").

ВАТ "Укртранснафта" (правонаступником якого є ПАТ "Укртранснафта", а пізніше АТ "Укртранснафта") утворено відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.06.2001 №256-р на базі державних акціонерних товариств "Магістральні нафтопроводи "Дружба" (м. Львів) та "Придніпровські магістральні нафтопроводи" (м. Кременчук) дочірнього підприємства НАК "Нафтогаз України" - ВАТ "Укртранснафта" із залишенням 100 відсотків акцій цього товариства у державній власності і передачею їх до статутного фонду НАК "Нафтогаз України"

Як зазначив позивач, що не спростовано відповідачем, саме у зв`язку із наявними положеннями в розпорядженні Кабінету Міністрів України від 23.06.2001 р. №256-р щодо передачі пакету акцій до статутного фонду НАК "Нафтогаз України", позивач добросовісно помилився, визначивши себе господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток) якого знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави яких становить 100 відсотків та, як наслідок, помилково сплатив платежі до державного бюджету України за призначенням: частина чистого прибутку за результатами фінансово-господарської діяльності товариства за 2014 рік відповідно до абз. 8 ч. 5 ст. 11 Закону №185-V у загальній сумі 409786342,43 грн. згідно платіжних доручень № від 12.06.2015 р. на суму 100 000 000,00 грн., №1 від 19.06.2015 р. на суму 100000000,00 грн., №1 від 26.06.2015 р. на суму 10999000,00 грн., № від 26.06.2015 р. на суму 89001000,00 грн., № від 30.06.2015 р.

Однак, 26.05.2017 р. на адресу ПАТ "Укртранснафта" надійшов лист від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" №10-4341/1.8-17 від 26.05.2017 р. разом з юридичним висновком, в якому повідомлено, що акції ПАТ "Укртранснафта" не знаходяться у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про акціонерні товариства", статутний капітал - капітал товариства, що утворюється з суми номінальної вартості всіх розміщених акцій товариства.

Згідно з ч. 2 ст. 115 Цивільного кодексу України, вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Сторонами не заперечувався той факт, що дії з реорганізації ДАТ "Придніпровські магістральні нафтопроводи" та ДАТ "Магістральні нафтопроводи "Дружба" НАК "Нафтогаз України" здійснював як власник 100% акцій та єдиний акціонер зазначених товариств і, відповідно, в результаті реорганізації отримав у власність акції ВАТ "Укртраненафта".

При цьому, акції ВАТ "Укртранснафта" державі не належать і до статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" державою не передавалися, оскільки зазначені акції належать Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" як самостійному суб`єкту господарювання.

За таких умов, АТ "Укртранснафта" не є господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток) якого знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави яких становить 100 відсотків, а тому не є платником частини чистого прибутку за результатами фінансово-господарської діяльності у розумінні ст. 11 Закону №185-V, а тому відповідно до пп. 14.1.182 п. 14.1 ст. 14 ПК України вказані вище платежі АТ "Укртранснафта" є помилково сплаченими грошовими зобов`язаннями.

Виходячи з того, що про факт помилковості сплачених платежів у АТ "Укртранснафта" стало відомо після отримання листа Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" №10-4341/1.8-17 від 26.05.2017 р., а також зважаючи на те, що АТ "Укртранснафта" добросовісно помилялось в законності сплаченого платежу, що підтверджується листами Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 11.04.2017 р. №3222-12/12213-07 та від 02.10.2017 р. за №3222-12/34657, суд приходить до висновку, що відповідач, за результатами розгляду заяви позивача від 19.10.2018 р. №18-00/44/3915 про перерахування переплати протиправно не зарахував помилково сплачені кошти у сумі 409786342,43 грн. в рахунок сплати поточних грошових зобов`язань позивача з податку на прибуток приватних підприємств (КБК 11021000), у зв`язку з чим, необхідним є зобов`язання відповідача провести зарахування помилково сплачених коштів у сумі 409786342,43 грн. в рахунок сплати поточних грошових зобов`язань позивача з податку на прибуток приватних підприємств (КБК 11021000).

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов Акціонерного товариства "Укртранснафта" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 19210,00 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Укртранснафта" (місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. Московська, 32/2; ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г; ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо незарахування помилково сплачених коштів у сумі 409786342,43 грн. (чотириста дев`ять мільйонів сімсот вісімдесят шість тисяч триста сорок дві гривні сорок три копійки) в рахунок сплати поточних грошових зобов`язань позивача з податку на прибуток приватних підприємств (КБК 11021000).

3. Зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби провести зарахування помилково сплачених коштів у сумі 409786342,43 грн. (чотириста дев`ять мільйонів сімсот вісімдесят шість тисяч триста сорок дві гривні сорок три копійки) в рахунок сплати поточних грошових зобов`язань позивача з податку на прибуток приватних підприємств (КБК 11021000).

4. Стягнути на користь Акціонерного товариства "Укртранснафта" сплачений ним судовий збір у розмірі 19210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко

Рішення у повному обсязі складено 21 листопада 2019 року.