Справа № 520/11229/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Богодуховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, правонаступником якого є відповідач, щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії, що утворилася з жовтня 2017 року по жовтень 2018 року включно;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з жовтня 2017 року по жовтень 2018 року;
- відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є громадянином України та перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком. Позивач є внутрішньо переміщеною особою. В жовтні 2017 року Богодуховське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області припинив виплату пенсії позивачу з невідомих причин і почав виплати тільки у листопаді 2018 року. Позивач звернувся до відповідача з заявою щодо роз`яснення причин невиплати пенсії. Відповідач листом від 04.06.2019 року повідомив, що подальша виплата пенсії, в тому числі за минулий період, буде проведена відповідно до порядку, визначеного постановою КМУ від 08.08.2016 №365. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати йому пенсії протиправною, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі в порядку, передбаченому ст.263 КАС України, та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.
Відповідач надав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що у правовідносинах, з приводу яких подано позов, він діяв в межах своєї компетенції згідно з діючим законодавством, не порушуючи норм права, що діють в системі пенсійного забезпечення. Крім того, у відзиві на позов відповідач зазначив, що виплата пенсії позивачу проводилась по 30.09.2017 року. З 01.10.2017 року виплата пенсії була припинена «до з`ясування» на підставі протоколу №10 від 18.09.2017 року засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Богодухівської районної державної адміністрації. Після звернення позивача рішенням вказаної комісії №12 від 22.08.2018 року вирішено відновити виплату пенсії позивачу з місяця звернення. Починаючи з листопада 2018 року проводиться виплата місячного розміру пенсії. За період з 01.10.2017 року по 31.10.2018 року обліковується заборгованість та буде виплачуватись за окремим порядком, після його затвердження КМУ. На сьогодні відсутній окремий порядок, який регулює умови виплати пенсії за минулий час.
Відповідно до п.2 ч.1ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ст.229 КАС України.
Дослідивши доводи заяв по суті справи, докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
З 01.10.2017 року виплата пенсії органом Пенсійного фонду України була припинена «до з`ясування» на підставі протоколу №10 від 18.09.2017 року засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Богодухівської районної державної адміністрації.
Згідно протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Богодухівської районної державної адміністрації №12 від 22.08.2018 року вирішено відновити виплату пенсії позивачу з місяця звернення.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №628 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" Богодуховське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яке є правонаступником всього майна, прав та обов`язків відповідача по справі.
На звернення позивача листом від 04.06.2019 року №2006/В-14 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надало відповідь, в якій зазначено, що на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (протокол від 22.08.2018 року №12) йому відновлено виплату пенсії. Подальша виплата пенсії, в тому числі за минулий період, буде проведена відповідно до порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2016 №365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними нормами чинного законодавства.
Статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-VI (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 1058, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Статтею 5 Закону № 1058, яка визначає сферу його дії, передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Відповідно до ч.1 ст. 47 Закону № 1058 пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Суд зазначає, що в рамках даної справи право позивача на отримання пенсії за період з 01.10.2017 року по 31.10.2018 року не є спірним. Відповідачем факт наявності заборгованості перед позивачем по виплаті пенсії не заперечується та підтверджується доводами, наданими відповідачем у відзиві на позов.
Заборгованість за пенсійними виплатами за вказаний період обліковується за відповідачем, однак, не виплачена з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 08.08.2016 №365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
З цього приводу суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 № 365 (далі постанова КМУ №335) внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, а саме, п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженому зазначеною постановою, викладено в наступній редакції: Орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 16 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365 у разі прийняття позитивного рішення комісією згідно з пунктом 15 цього Порядку соціальні виплати поновлюються через два місяці з місяця прийняття рішення про припинення таких виплат. Комісія може прийняти рішення про поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі з місяця припинення таких виплат у разі, коли така особа перебуває у складних життєвих обставинах і з поважних причин не виконала вимоги структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, передбачені пунктами 6 і 7 цього Порядку. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Суд звертає увагу на те, що станом на момент розгляду справи, відповідного порядку Кабінетом Міністрів України не розроблено. При цьому відповідно до ч.4 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
За змістом конституційних норм прямої дії (ст.ст.113, 116, 117 Конституції України), Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Суд звертає увагу на те, що в преамбулі до Закону № 1058 зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Конституційне поняття "Закон України" на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню. Закон - це нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.
Судом встановлено, що зміни до Закону № 1058 з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою не вносились.
Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Таким чином, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
Крім того, суд звертає увагу на те, що статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або "інші права", як це зазначено у ст. 9 Закону № 1706-VII), не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації, а тому відповідач повинен всіляко сприяти відновленню виплат, гарантованих державою внутрішньо переміщеним особам.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт невиплати відповідачем позивачу заборгованості з пенсії за період з 01.10.2017 року по 31.10.2018 року.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача виплатити заборгованість пенсії за вказаний період.
Суд зазначає, що невиплата пенсії позивачу за вказаний період через відсутність розробленого Кабінетом Міністрів України порядку не відповідає критеріям правомірності дій суб`єкта владних повноважень, визначених ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача виплатити заборгованість пенсії за вказаний період.
Що стосується вимоги позивача про допущення до негайного виконання рішення суду, суд зазначає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Стаття 371 КАС України визначає категорії адміністративних справ, рішення по яких виконуються або можуть виконуватися негайно, тобто до набрання рішенням законної сили.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць.
Згідно п.1 ч.2 ст.371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання рішення, у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1, 2 ч.1 цієї статті.
Суд звертає увагу на те, що рішення суду у даній справі носить зобов`язальний характер та в ньому не вирішується питання про стягнення коштів з відповідача, тому дія п.1 ч.1 ст.371 КАС України на дані правовідносини не розповсюджується.
Відповідно до ст.9, ст.77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки позивач звільнений ухвалою суду від 28.10.2019 року від сплати судового збору, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-11, 14, 139, 243-246, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії, що утворилася за період з 01.10.2017 року по 31.10.2018 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 05 грудня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.