Справа № 200/7907/19-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року справа №200/7907/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Геращенка І.В., Блохіна А.А., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача Поляцько О.Ю., представника відповідача Віцини О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року (повне судове рішення складено 05 серпня 2019 року у м. Слов`янську) у справі № 200/7907/19-а (суддя в І інстанції Череповський Є.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності, про звільнення зі служби, поновлення на службі,

УСТАНОВИВ:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - ГУНП в Донецькій області), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 379 від 18.02.2019 про призначення службового розслідування;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 530 від 05.03.2019 «Про порушення службової дисципліни працівниками Авдіївського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області та їх покарання» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Донецькій області № 207 о/с від 31.05.2019 «По особовому складу» про звільнення позивача зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Авдіївського відділення поліції Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області з 01.06.2019;

- стягнути з ГУНП в Донецькій області на користь позивача грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 01 жовтня 2007 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а потім в Національній поліції України. Займав посаду інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Авдіївського відділення поліції Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області у званні майора поліції.

Згідно наказу ГУНП України в Донецькій області від 31 травня 2019 року № 207 о/с «По особовому складу», його звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Підставою для цього наказу слугував наказ ГУНП України в Донецькій області № 530 від 05.03.2019 «Про порушення службової дисципліни працівниками Авдіївського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області та їх покарання». З обома наказами позивача ознайомлено 31.05.2019. Зазначив, що жодних доказів, які б свідчили про скоєння ним адміністративних правопорушень, немає. Крім того, вважаючи своє звільнення незаконним, ОСОБА_1 наполягав на стягненні грошової компенсації за час вимушеного прогулу, яка розраховується виходячи з розміру середньоденної заробітної плати та ґрунтується на положеннях Порядку і умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06 квітня 2016 року (далі - Порядок № 260). У зв`язку з цим, звернувся до суду з відповідним позовом та просив його задовольнити.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Донецькій області № 530 від 05.03.2019 «Про порушення службової дисципліни працівниками Авдіївського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області та їх покарання» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Донецькій області № 207 о/с від 31.05.2019 «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Авдіївського відділення поліції Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області з 01 червня 2019 року.

Стягнуто з ГУНП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 32 115,51 грн. (сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу визначена без утримання податків і обов`язкових платежів).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 неналежним чином виконані вимоги законодавчих та нормативно-правових актів, в його діях були виявлені ознаки дисциплінарного проступку, натомість суд незаконно вирішив, що посадовими особами ГУНП в Донецькій області необґрунтовано притягнуто його до дисциплінарної відповідальності. Судом не прийнято до уваги, що відсутність висновків про винуватість особи у постанові про закриття провадження у справі на підставі закінчення строків накладення адміністративних стягнень не є перепоною для притягнення до інших видів відповідальності або ж для встановлення законності адміністративного переслідування. Також апелянт наголошує, що звільнення з поліції як вид стягнення може провадитися як за систематичне порушення дисципліни, так і за вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі. Позивачем було допущено саме грубе порушення дисципліни, враховуючи характер проступку, обставини, за яких його скоєно, і прийнято рішення про застосування до нього суворого заходу дисциплінарного впливу. Задовольняючи позовні вимог, в тому числі й про поновлення позивача на роботі і стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, наведеним обставинам місцевим судом надана неправильна оцінка та прийнято незаконне рішення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечували позивач та його представник.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено таке.

З трудової книжки серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 був прийнятий на службу до органів внутрішніх справ України на підставі Наказу від 21 вересня 2007 року № 176 о/с та звільнений з органів внутрішніх справ України Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 06 листопада 2015 року № 351 о/с (а.с.12).

07.11.2015 ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Національної поліції України на підставі Наказу від 07 листопада 2015 року № 54 о/с та звільнений з Національної поліції України Наказом від 31 травня 2019 року № 207 о/с (а.с.13).

Наказом ГУНП в Донецькій області від 18.02.2019 № 379 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Авдіївського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області (а.с.128).

Згідно висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками Авдіївського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області від 25.02.2019, встановлено порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та скоєння дій, що підривають авторитет поліції, а саме: вчинення 17.02.2019 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також неналежне виконання службових обов`язків та байдуже ставлення до службової дисципліни під час безпосереднього несення ним служби під час чергувань (а.с.129-139).

Наказом ГУНП в Донецькій області від 05.03.2019 № 530, за особливу недисциплінованість, порушення вимог п. 1, 2 ч. ст. 18 Закону № 580-VIII, ст. 283 КУпАП, п.п.2, 3, 4, 6, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), підпункту 11 п. 2 розділу ХІ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 № 111, п. 9 розділу ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, неналежне виконання службових та функціональних обов`язків та скоєння дій, що підривають авторитет поліції, інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Авдіївського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції після закінчення терміну непрацездатності (а.с.112-114).

З матеріалів справи вбачається, що позивач ознайомлений зі спірними наказами 31.05.2019, оскільки він був відсутній на службі в зв`язку із хворобою.

Згідно із витягом з наказу ГУНП в Донецькій області від 31 травня 2019 року № 207 о/с «По особовому складу», майора поліції ОСОБА_1 (0123981) - інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Авдіївського відділення поліції Покровського відділу поліції звільнено з 31 травня 2019 року (а.с.63). Вислуга років на 31 травня 2019 року складає: у календарному обчисленні - 11 років 08 місяців 01 день, у пільговому обчисленні - 20 років 00 місяців 11 днів.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що висновок про наявність в діях позивача вчинку, який слугував підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, був зроблений за відсутності доведеності вини останнього у вчиненні адміністративних правопорушень. Також місцевий суд зазначив, що доказів притягнення до дисциплінарної відповідальності за цими фактами до суду не надано, відповідачем не спростовано того факту, що ОСОБА_1 не мав дисциплінарних стягнень під час служби в Національній поліції, ГУНП в Донецькій області не спростовано протиправний характер застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить з такого.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Отже, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині задоволених позовних вимог. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, Наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893).

Частинами 1 та 2 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Згідно частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У відповідності до п.3 ст. 22 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Згідно з пунктами 2, 4, 5 Порядку № 893, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону,

іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;

вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;

відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Аналізуючи норми викладеного законодавства, слід зазначити, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (п. 1 розділу ІІ Порядку № 893).

Під час проведення службового розслідування відповідною комісією була надана оцінка матеріалам провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП, поясненням позивача та його сестри ОСОБА_2 , поліцейських роти № 2 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП Національної поліції України ОСОБА_7, ОСОБА_3 , заступника начальника Авдіївського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8

У висновку про результати службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками Авдіївського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області зазначено, що ОСОБА_1 17.02.2019 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також відмовився від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тим самим свідомо порушив п. 2.5 Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України). Вказані дії стали можливими, насамперед, через особисту недисциплінованість майора поліції ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 допускались порушення і при складанні адміністративних матеріалів.

В оскаржуваному рішенні місцевий суд зазначив, що відповідачем суду не надано жодного доказу скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а згідно ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Колегія суддів не може погодитись з наведеними висновками, виходячи з такого.

Так, рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2019 у справі № 243/3836/19 (а.с.18-19), яке набрало законної сили 21.05.2019, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до капрала роти № 2 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Щербина Анастасії Олександрівни, третя особа: Департамент патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Скасовано постанову серії НК № 505199 від 17.02.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Наведеним судовим рішенням встановлено відсутність доказів, що саме позивач скоїв адміністративне правопорушення, яке йому інкримінується, а саме 17.02.2019 о 03 годині 57 хвилин в м. Слов`янську, по вул. Свободи біля буд. № 47, керував транспортним засобом OPEL ASTRA з державним номерним знаком НОМЕР_2 , з забрудненим номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 м, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, тобто, є недоведеним той факт, що ОСОБА_1 перебував за кермом вказаного автомобіля, не підтверджено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2019 у справі № 243/1635/19 (а.с.14-17), яка набрала законної сили 31.05.2019, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Однак, закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності з підстав, передбачених статтею 38 КУпАП, та така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, не спростовує тих фактів, які встановлені судом, та не є реабілітуючою в цьому випадку.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Місцевий суд в постанові у справі про адміністративне правопорушення зазначив, що аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дозволяє дійти висновку про те, що підстав для закриття справи на підставі п.1 ст. 247 КУпАП судом не знайдено.

Натомість, зі змісту відео файлів вбачається, що ОСОБА_1 сам повідомив, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили, що поведінка ОСОБА_1 не відповідала існуючій обстановці, в нього була порушена координація руху. ОСОБА_4 вказав на те, що від позивача було чути запах перегару. При цьому, за висновком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у справі № 243/1635/19, доводи ОСОБА_6 в тій їх частині, що автомобілем керувала його сестра, а не він, - є неспроможними та суперечливими, оскільки як видно із відеозапису, він стверджує, що за кермом сиділа його вагітна дружина, а в судовому засіданні він стверджував, що то була його сестра. Свідок ОСОБА_2 наполягала на тому, що дійсно вона перебувала за кермом, однак плуталася в показаннях. Однак, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні описала зовсім іншу особу, як таку, що сиділа разом з ОСОБА_1 в машині на пасажирському сидінні та в не впізнала ту жінку в особі ОСОБА_2 .

Крім того, місцевим судом у справі № 243/1635/19 не прийнято до уваги лікарський висновок про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки як видно із фіксації дати на висновку - він був зроблений понад дві години після зупинки транспортного засобу.

Апеляційним судом також надано оцінку наявному в матеріалах нинішньої справи змісту відео файлів з лазерного диску, наданого апелянтом (т.2 а.с.22). Наведені вище факти, які встановлені судовим рішенням у справі № 243/1635/19, дійсно підтверджуються наявними відео файлами та є належними та допустимими доказами наявності в діях позивача як складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і порушення ОСОБА_1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

При цьому апеляційний суд зазначає наступне. Приписами частини 4 статті 308 КАС України визначено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Неможливість подання такого доказу, як диск з відео файлами, відповідачем обґрунтована відповідним клопотанням та підтверджена довідкою від 29.11.2019 про зміну місця розташування відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУНП в Донецькій області. Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду, постановленою на місці в судовому засіданні, було прийнято зазначений диск у вигляді доказу, оглянуто його зміст.

В той же час, колегія суддів додатково зауважує, що зазначений диск був предметом дослідження при розгляді Слов`янським міськрайонним судом Донецької області у справі № 243/1635/19, тому прийняття його в якості доказу апеляційним судом не є вирішальним для висновків останнього.

Так, відповідно до ч.ч.4,6 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При цьому, не зважаючи на відсутність в резолютивній частині постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2019 у справі № 243/1635/19 прямого висновку про винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, висновок місцевого суду про те, що підстав для закриття справи на підставі п.1 ст. 247 КУпАП судом не знайдено, а також закриття справи у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності свідчать про встановлення винуватості позивача у вчиненні вказаного правопорушення.

Крім того, за наявності двох суперечливих за змістом рішень суду у справах № 243/3836/19 та № 243/1635/19, апеляційний суд враховує висновки в останній справі, оскільки, по-перше, саме в ній досліджувались обставини скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого позивач був звільнений зі служби, а по-друге, саме в справі № 243/1635/19 судом досліджувались не лише пояснення ОСОБА_1 та диск із відеозаписом (як в справі № 243/3836/19), а й вживались заходи до всебічного розгляду справи, зокрема, ще й допитувались свідки.

Також колегія суддів зауважує, що пояснення позивача, надані ним в суді апеляційної інстанції, не є послідовними порівняно із його твердженнями на місці пригоди:

- за кермом їхала то дружина, то сестра;

- то ним визнавався факт вживання алкогольних напоїв, то заперечувався,

не є логічно обґрунтованими:

- стверджував, що помінявся місцями з сестрою з водійського на пасажирське, оскільки у останньої не було посвідчення водія, при тому, що допускати до керування транспортним засобом таку особу ОСОБА_1 згідно із законодавством також не міг, а крім того, стосовно позивача також була складена постанова про керування ним автомобілем без посвідчення водія, тобто, він також був у згаданий час в наведеному місці без такого документа;

- як працівник поліції та водій ОСОБА_1 повинен був знати про суворість покарання (стягнення) за керування транспортним засобом у стані сп`яніння порівняно із керуванням ним без відповідних документів;

- залишення місця події сестрою позивача без достатніх підстав, зважаючи на тяжкість висунутих ОСОБА_1 звинувачень;

- відмова пройти тест на алкоголь в присутності працівників поліції та понятих (свідків), що є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та проходження такого освідування самостійно,

тому з врахуванням сукупності інших доказів в справі, визнаються апеляційним судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне.

Відтак, колегія судів вважає, що висновок про наявність в діях позивача вчинку, який слугував підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, був зроблений за наявністю вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції з цього питання є помилковим.

Також заслуговують на увагу доводи апелянта стосовно того, що звільнення з поліції, як вид стягнення, може провадитися як за систематичне порушення дисципліни, так і за вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі. Дисциплінарним статутом не передбачено застосування стягнень в порядку послідовності і тому визначення виду стягнення вирішується начальником згідно його повноважень, з урахуванням висновків службового розслідування та при наявності підстав для його накладення. Оскільки відповідачем доведено, що ОСОБА_1 було допущено грубе порушення дисципліни та враховуючи характер проступку, обставини за яких його скоєно, рішення про застосування суворого заходу дисциплінарного впливу є законним та обґрунтованим.

За наявних в матеріалах справи доказів, обставин, встановлених у цій справі та справах про адміністративні правопорушення у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що наказ від 05.03.2019 № 530 «Про порушення службової дисципліни працівниками Авдіївського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області та їх покарання» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції прийнято з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 530 від 05.03.2019 «Про порушення службової дисципліни працівниками Авдіївського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області та їх покарання» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 207 о/с від 31.05.2019 «По особовому складу» про звільнення позивача зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Авдіївського відділення поліції Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області з 01.06.2019 - не підлягають задоволенню.

Оскільки під час апеляційного розгляду справи встановлено відсутність підстав для задоволення позовних в наведеній вище частині, вимога про стягнення з ГУНП у Донецькій області грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу також задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративній суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто у урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених в цій справі обставин та, з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду правомірність оскарженого рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції на виконання положень ст. 317 КАС України та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року у справі № 200/7907/19-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності, про звільнення зі служби, поновлення на службі - відмовити повністю.

Повне судове рішення - 04 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

І. В. Геращенко