Справа № 500/1596/19
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1596/19

02 грудня 2019 рокум. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" про стягнення частини чистого прибутку,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області до державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету, у сумі 853501 грн на р/р UA4019198, МФО 899998, код одержувача 37753768, код бюджетної класифікації 21010100.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем рахується заборгованість з частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету унітарними підприємствами та їх об`єднаннями в розмірі 853501 грн. Оскільки відповідач не сплатив у добровільному порядку зазначену заборгованість, то така сума заборгованості підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 15.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

Ухвалою суду від 09.09.2019 замінено неналежного позивача у даній справі Головного управління ДФС у Тернопільській області на належного - Головне управління ДПС у Тернопільській області.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання від 02.12.2019, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання від 02.12.2019, в якому просить розглядати справу без його участі та відмовити у задоволенні позовних вимог. Водночас, представник відповідача у відзиві на позов просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що позивач, за результатами акта перевірки № 78/19-00-14-01/00375065 від 22.01.2019 з урахуванням розгляду заперечень до акта перевірки, передчасно дійшов висновку про те, що в результаті заниження фінансового заниження фінансового результату до оподаткування та неправильного його визначення по операціях з придбання зерна в ТОВ "Вест Біо Трейд" занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями в сумі 853501 грн, так як рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі № 500/721/19 підтверджено відповідні господарські операції між ДП "Зарубинський спиртовий завод" та ТОВ "Вест Біо Трейд" (арк. справи 208-213).

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, суд, керуючись частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі - КАС) не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та розглянув дану справу в порядку письмового провадження відповідно до частини третьої статті 194 КАС.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що з 28.11.2018 по 15.01.2019 (термін перевірки продовжувався на 10 робочих днів на підставі наказу № 2467 від 26.12.2018) позивач згідно наказу від 15.11.2018 № 2221 та на підставі направлень від 27.11.2018 №№ 3756, 3757, 3758, 3759, 3760 провів документальну планову перевірку державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018. Перевірка проводилась з відома в.о. директора ДП "Зарубинський спиртовий завод" ОСОБА_2 та в присутності головного бухгалтера ОСОБА_1

За результатами перевірки складено акт № 78/19-00-14-01/00375065 від 22.01.2019, у якому встановлено, зокрема, що в результаті заниження фінансового результату до оподаткування та неправильного його визначення по операціях та в порушення статті 11-1 Закону України від 21.09.2006 № 185-V "Про управління об`єктами державної власності", пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138 (далі - Порядок № 138), ДП "Зарубинський спиртовий завод" занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями всього в сумі 1665000 грн, що привело до заниження частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за 2017 р. на 1116000 грн, за І квартал 2018 р. на 549000 грн, за півріччя 2018 р. на 549000 грн, та завищено в сумі 262499 грн, в тому числі за ІІІ квартал 2018 р. на 95249 грн, що призвело до завищення частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за три квартали 2018 р. в сумі 262499 грн (арк. справи 39-186).

За результатами акта перевірки № 78/19-00-14-01/00375065 від 22.01.2019 з урахуванням розгляду заперечень до акта перевірки позивач склав розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями в розмірі 853501 грн (арк. справи 17-38).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 138 (пункт 1 в редакції, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі 75 відсотків.

Пунктом 3 Порядку № 138 визначено, що частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства. Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до Державного бюджету України є обов`язковим документом, на підставі якого здійснюється нарахування та сплата вказаного платежу.

Суд встановив, що перевіркою повноти визначення частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 встановлено, зокрема, що відповідачем за вказаний період занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, та за результатами акта перевірки № 78/19-00-14-01/00375065 від 22.01.2019 з урахуванням розгляду заперечень до акта перевірки позивач виставив відповідачу розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями в розмірі 853501 грн (арк. справи 17-38).

При цьому, суд не бере до уваги, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, посилання представника відповідача на те, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі № 500/721/19 підтверджено відповідні господарські операції між ДП "Зарубинський спиртовий завод" та ТОВ "Вест Біо Трейд", так як постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі № 857/8710/19 рішення зазначеного суду від 15.07.2019 скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні позовних вимог ДП "Зарубинський спиртовий завод" відмовлено.

Водночас, у зазначеній постанові апеляційний суд встановив, що господарські операції між ДП "Зарубинський спиртовий завод" та ТОВ "Вест Біо Трейд" щодо придбання кукурудзи фактично не відбулися, а первинні документи бухгалтерського обліку, які опосередковують господарську операцію поставки між позивачем та його контрагентом складені формально, без мети реального здійснення господарської операції, як наслідок відповідач неправомірно сформував податковий кредит та витрати підприємства.

Зазначена постанова апеляційної інстанції набрала законної сили з дати її прийняття (арк. справи 254-258).

Частиною четвертою статті 78 КАС визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що постановою апеляційної інстанції встановлено, зокрема, що господарські операції між ДП "Зарубинський спиртовий завод" та ТОВ "Вест Біо Трейд" щодо придбання кукурудзи фактично не відбулися, а також те, що зазначена постанова набрала законної сили, суд дійшов висновку, що ці обставини не підлягають доказуванню.

Згідно пункту 2 Порядку № 138 частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 49.18.3 пунктом 49.18 статті 49 ПК визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного року, передбаченого для подання розрахунку частини чистого прибутку (доходу (60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного року)).

На час розгляду справи судом, доказів сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету, у сумі 853501 грн відповідач не надав, а суд не здобув.

Пунктом 41.2 статті 41 ПК визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

При цьому, в ухвалі ВАСУ від 23.01.2014 (справа № 2а-1286/10/0970, К/9991/50087/11) суд касаційної інстанції зробив висновок, що у разі добровільної несплати господарським товариством, у статутному фонді якого державі належать частки (акції, паї), до бюджету частини прибутку відповідно до розміру державної частки (акцій, паїв) у його статутному фонді, податковий орган повинен пред`явити адміністративний позов про стягнення відповідної суми.

Як слідує з матеріалів справи, за результатами засідання комісії по розгляду спірних питань ГУ ДФС у Тернопільській області складено висновок № 78 від 01.03.2019, що затверджений в.о. начальника ГУ ДФС у Тернопільській області, згідно якого, зокрема зобов`язано юридичне управління звернутися до суду щодо стягнення частини прибутку (доходу), що відраховується до бюджету ДП "Зарубинський спиртовий завод", встановленого актом перевірки від № 78/19-00-14-01/00375065 від 22.01.2019, з урахуванням перерахунку (арк. справи 29-38 (35)).

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ) до державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" (місцезнаходження: с. Зарубинці, Збаразький район, Тернопільська область, 47343, ) про стягнення частини чистого прибутку, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету, у сумі 853501 (вісімсот п`ятдесят три тисячі п`ятсот одна) грн на р/р UA4019198, МФО 899998, код одержувача 37753768, код бюджетної класифікації 21010100.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.12.2019.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.