Справа № 953/21689/19
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Кострової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі поліцейського роти №5 батальйону №2 сержанта поліції Лещенко Дарії Володимирівни ( м. Харків вул. Шевченка б. 315 А) про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, Управління патрульної поліції в Харківській області в особі поліцейського роти №5 батальйону №2 сержанта поліції Лещенко Д.В., в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача. скасувати постанову серія ДП18№653680 від 25.10.2019р. та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову зазначає, що 25.10.2019року о 10.40 год. відповідачем його було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП. Позивач зазначає, що був безпідставно зупинений оскільки правопорушень не вчиняв. Про свою невинуватись та бажання скористатись правовою допомогою, ознайомитись з доказами, матеріалами справи та перенести розгляд справи позивач повідомив інспектора, однак відповідач склала оскаржувану постанову. Також позивач зазначає, що відмовився виконувати незаконну вимогу поліцейського щодо пред`явлення посвідчення водія. Відповідач по справі не надав належних та допустимих доказів скоєння правопорушення, крім того відповідачем не було складено протокол. Також позивач зазначає, що інспектором не було тимчасово затримано автомобіль та не було відсторонено позивача від керування.

Позивач та його представник в судовому засідання позовні вимоги підтримав.

Відповідачем, поліцейським роти №5 батальйону №2 сержантом поліції Лещенко Д.В., надано письмовий відзив, в якому заперечує проти позовних вимог та зазначає, що розгляд справи було проведено з дотриманням положень ст.ст. 278-279 КУпАП, докази правопорушення були надані водію та він ознайомився із відеозаписом. За результатами розгляду справи за ст.126 КУпАП інспектор виносить постанову без складання протоколу. Також зазначає, що підстав для затримання автомобілю та відсторонення водія від керування не було.

До відзиву відповідачем надано відеозапис.

В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечувала, також зазначила, що позовної заяви та ухвали не отримувала, а відзив подала після самостійного ознайомлення з матеріалами справи в суді. Крім того зазначила, що відповідно до ст. 36 КУпАП на позивача було накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи, що у суда відстуні докази отримання ухвали про відкриття провадження та позову поліцейським Лещенко Д.В. , а також пояснення останньої в судовому засіданні, суд вважає, що строк на подання відзиву, встановлений в ухвалі про відкриття провадження, відповідачем не порушений.

Суд вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою серія ДП 18 №653680 від 25.10.2019року встановлено, що 25.10.2019року о 10.15 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем Субару д.н. НОМЕР_2 в м. Харків по пр. Тракторобудівників 57/59 без переднього та заднього номерних знаків, а також не пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п .2.1 ПДРУ, в наслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн.

Диспозицією ч. 6 статті 121 КУпАП передбачено - керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.9 (в)ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, без номерного знака .

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, тобто керування транспорним засобом без номерного знаку, підтверджується відеозаписом наданим відповідачем, який було переглянуто в судовому засіданні. Відеозапис було здійснено на службовий планшет SAMSUNG, що відображено в оскаржуваній постанові.

Диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач у судовому засіданні та у позові не заперечував факт того, що він не пред`явився відповідачу посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб, та зазначив, що не зробив цього оскільки вважав, що його зупинили незаконно, правил дорожнього руху він не порушував.

Однак, судом не приймається посилання позивача на незаконність його зупинки, оскільки факт порушення позивач ч.6 ст.121 КУпАП, в наслідок чого його і було зупинено, підтверджується наданими відповідачем доказами, зокрема відеозаписом.

За таких обставин вказівка позивача на те, що він не порушував вимог ПДР України є безпідставною.

Стосовно посилання позивача на порушення інспектором процедури розгляду справи, порушення його права та не складання протоколу відносно нього, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі по тексту Інструкція № 1395).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Як встановлено статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Пунктом 9 розділу III Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Тобто складання протоколу при притягнені особи до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП не передбачено.

Крім того, наданого відеозапису вбачається, що позивачу під час розгляду справи було роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 КУ, які йому були зрозумілі. Ніяких клопотань зокрема про залучення до участі у справі адвоката, оголошення перерви для надання можливості скористатися правовою допомогою та підготовкою до справи, позивач не заявляв, а вже після того, як інспектор оголосив рішення, позивач почав казати, що в нього не відібрали пояснень та порушили його права.

Також у позові позивач зазначає, що постанова була винесена відразу на місці зупинки автомобілю з приводу чого суд заначає наступне.

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи наведене, посилання позивача на те, що інспектор не мав права невідкладно розглядати справу про адміністративне правопорушення, є безпідставними.

Посилання позивача на те, що йому не було пред`явлено доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, є безпідставними та спростовані вказаним відеозаписом.

Наданий суду відеозапис є належним та допустимим доказом, узгоджується із іншими дослідженими доказами.

Що стосується доводів позивача щодо бездіяльності поліцейського не затримання транспортного засобу та не відсторонення водія від керування, суд зазначає наступне.

Згідно п. 2-1 постанови Кабінету Міністрів від 17 грудня 2008 року № 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Жодних причин для тимчасового затримання транспортного засобу позивача та відсторонення його від керування не було, крім того вказане не впливає на оскаржувану постанову та дії інспектора при винесенні постанови.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Враховуючи викладене, проаналізувавши в своїй сукупності докази у справі, що надані сторонами, виходячи з досліджених судом наявних матеріалів справи, оглянутого відеозапису, що наданий відповідачем у справі, з урахуванням Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухвалених 13 лютого 1991 року, та виходячи з норм ст.ст.19,61 Конституції України та ст.ст.9,73,76,77 КАС України , суд приходить до висновку, що з урахуванням наданих відповідачем-суб`єктом владних повноважень доказів, зокрема, наявного відеозапису вбачається, що з цього доказу (який був наданий суду як підстава правомірності дії суб`єкта владних повноважень за обставин, що викладені у оскаржуваній постанові) чітко, достатньо та «поза розумним сумнівом» (який стосується оцінки доказів і про що вказується у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та остаточному Рішенні ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України від 17.06.2011 року) вбачається, що 25.10.2019року о 10.15 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем Субару д.н. НОМЕР_2 в м. Харків по пр.. Тракторобудівників 57/59 без переднього та заднього номерних знаків, а також не пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п .2.1 ПДРУ, в наслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн.

При цьому, відповідачем дотримана процедура розгляду справи, роз`яснені права та можливість надати пояснення, що підтверджується відеозаписом. З наданого відеозапису вбачається, будь-якого упередження зі сторони поліцейського не було, тоді як позивач при розгляді справи вів себе зневажливо до поліцейського, за відсутності будь- якої чемності до представника правоохоронного органу, при цьому вживаючи нецензурні вислови.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що в діях позивача міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121 КупАП, ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки факт порушення водієм зазначених статей відповідачем доведено та судом, під час судового розгляду справи, встановлено.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що і було зроблено поліцейським та про що вона зазначила у судовому засіданні.

За таких обставин постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена уповноваженою посадовою особою з дотриманням вимог Закону.

Отже, з урахуванням сукупності вищевикладених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №653980 скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 241,242 КАС України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі поліцейського роти №5 батальйону №2 сержанта поліції Лещенко Дарії Володимирівни ( м. Харків вул. Шевченка б. 315 А) про визнання дій протиправними та скасування постанови- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 05.12.2019року.

Суддя Н.М. Бородіна