Справа № 265/4554/17
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/4554/17
Провадження №2-а/265/3/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Муратової Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Громадської організації «Сила духа» до Маріупольської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

за участі:

позивача ОСОБА_1 та його представника Худєєвої Н.М.

представника відповідача Зінов`єва І.Г., -

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2017 року ГО «Сила духа» звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову, з урахуванням уточнень від 02.04.2018 року, зокрема зазначили, що рішенням Маріупольської міської ради (надалі Відповідач) від 29.06.2017 року, відмовлено ГО «Сила духа» (надалі- Позивач) в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування, які розташовані по бул. Морський, 20а (площею 0,0050 га) та пр. Перемоги, 119 (площею 0,0018 га) з підстав, що Позивач не звернувся до центру адміністративних послуг Маріупольської міської ради із заявою про намір розмістити тимчасові споруди та їх призначення. Крім того, за вказівкою Відповідача, 06.07.2017 року, без відповідного рішення суду, був вилучений контейнер, об`ємом 20 тон та вартістю 30000,00 грн., який було обладнано під реалізацію продукції.

Вважали рішення Відповідача про відмову у відведенні земельних ділянок незаконним виходячи з наступного: 17.03.2014 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про надання земельних ділянок. Відповідач надав дозвіл на розробку проектної документації. Проектні роботи із землеустрою були виготовлені 16.05.215 року та надані Відповідачу у 2015 році. Відповідно до Регламенту Відповідача від 23.12.2015 року №7/2-12, строк розгляду проекту становить 7 днів. Проте, вказаний строк виконано не було. За рішенням Відповідача від 29.06.2017 року, Позивач розробив встановлені законом проектні роботи із землеустрою. Відповідно до висновку управління Головного архітектора управління міського будівництва та архітектури м. Маріуполя від 08.10.2015 року, вказані проектні роботи відповідають використанню земельних ділянок. Вказували, що вимога Відповідача звернутися до центру надання адміністративних послуг протирічить регламенту Відповідача. До того ж, центр адміністративних послуг було створено у 2016 році. В той час, документи Відповідачу були надані ще у 2015 році. Отже, закон, що погіршує становище заявника, зворотної сили не має.

Посилаючись, зокрема на ст.158 Земельного кодексу України, регламент Маріупольської міської ради від 23.12.2015 року №7/2-12, просили суд: 1) скасувати рішення Маріупольської міської ради від 29.06.2017 року №7/19-1633 про відмову у виділенні ГО «Сила духа» земельних ділянок по АДРЕСА_1 . Перемоги, 119 та бул. Морському, 20а; зобов`язати Відповідача прийняти рішення про виділення вказаних земельних ділянок в м. Маріуполі; зобов`язати відповідача повернути вантажний контейнер, об`ємом 20 тон, у випадку відсутності контейнеру, стягнути з розрахункового рахунку Відповідача його вартість в розмірі 30000,00 грн.

Відповідач подав до суду заперечення на позов, в яких зокрема зазначив, що позовну заяву вважають не обґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальної громади та надання земельних ділянок комунальної форми власності у власність або користування. Розглянувши заяву ГО «Сила Духа» від 17.03.2014, Маріупольською міською радою було прийнято рішення від 30.10.2014 №6/42-4923 «О разрешении разработки проектов землеустройства по отводу земельных участков в Орджоникидзевском районе города общественной организации «Сила духа», підпунктом 1.1., 1.2. пунктом 1 якого надано дозвіл на розробку проекту землеустрою за адресою бул. Комсомольський (Морський) 20а, пр АДРЕСА_2 Перемоги, 119 в Орджонікідзевському (Лівобережному) районі м. Маріуполя. Згідно п.3 Рішення встановлено, що строк дії рішення протягом 12 (дванадцяти) місяців з дня прийняття. Пунктом 3 зазначено, що усі витрати, пов`язані із розробкою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до прийняття рішення міською радою про надання земельних ділянок, є комерційним ризиком замовника. У подальшому, Маріупольською міською радою прийнято рішення від 27.10.2016 №7/12-891 «Про повторний розгляд звернення громадської організації «Сила духа» про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в Лівобережному районі міста». Прийняття повторного рішення обумовлене тим, що вимоги п.2 Рішення від 30.10.2014 № 6/42-4923 не виконані, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок розроблені та погоджені у встановленому порядку не були. Відтак п.1 Рішення від 27.10.2016 надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 0,0050 га по бул. Морському, 20а та орієнтовною площею 0,0018 га по АДРЕСА_3 в Лівобережному АДРЕСА_4 міста для будівництва і обслуговування будівель торгівлі (встановлення торгових павільйонів) громадській організації «Сила духа». Пунктом 2 встановлено, що термін дії даного рішення спливає через 12 (дванадцять) місяців з дати його прийняття. Пунктом 3 зазначено, що усі витрати, пов`язані із розробкою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до прийняття рішення міською радою про надання земельних ділянок, є комерційним ризиком замовника.

У зв`язку з тим, що в місті з`явилась велика кількість малих підприємців, фізичних-осіб підприємців, які виявили бажання здійснювати підприємницьку діяльність на території міста Маріуполь та для створення умов здорової конкуренції було_ прийнято рішення Маріупольської міської ради № 7/11-729 від 28.09.2015 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здій підприємницької діяльності». Вищенаведене рішення затверджено з урахуванням вимог та відповідно до 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», керуючись ч.2 ст.19, ч.1 ст.144 Конституції України, ст.ст.26, 59, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» на підставі Законів України «Про забезпечення санітарного і епідемічного благополуччя», «Про якість та безпеку харчових продуктів і продовольчої сировини», «Про ветеринарну медицину», Наказу Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України 08.07.1996 №369 «Про затвердження Правил роботи дрібно роздрібної торгівельної мережі», із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства економіки України від 24.12.2008 №911.

Рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2016 №7/14-1101 «Про затвердження комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території Лівобережного, Кальміуського районів м. Маріуполя" затверджено комплексну схему, відповідно до якої встановлено місця для розташування тимчасових споруд для ведення підприємницької діяльності. Листом головного управління містобудування і архітектури міської ради від 07.02.2017 №30-14394-30.1 повідомлено ГО "Сила духа" про необхідність звернення саме з клопотанням у відповідності до затвердженої комплексної схеми.

З приводу твердження позивача про зобов`язання Маріупольську міську раду повернути, нібито майно, яке належить ГО "Сила духа" вважали за необхідне зазначити наступне. До матеріалів справи не долучено жодних доказів, які підтверджують твердження Позивача про наявність у нього майнових прав на контейнер. Відсутність порушеного права або неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Враховуючи вищенаведене, вважають, що оскаржуване рішення Маріупольською міською радою прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Крім того, звертали увагу суду, що Позивач другою позовною вимогою фактично заявляє спір про право власності на рухоме майно, що фактично є спором про право та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. У зв`язку з чим вважали, що у цій частині позов підлягає закриттю, у зв`язку з непідступністю. На підставі викладеного, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні, Позивач та його представник, підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представник Відповідача, в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечував, надав пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях, просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частина ч.1 ст.73 КАС України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. А згідно з ч.4 ст.73 КАС України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно зі ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частина 1 ст.80 КАС України передбачає, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Будь яких клопотань з приводу витребування доказів, зі сторони Позивача до суду не надходило.

21 травня 2018 року представник ГО «Сила духа» ОСОБА_1 надав клопотання про залишення без розгляду позовних вимог в частині зобов`язання Маріупольську міську раду повернути вантажний контейнер, об`ємом 20 тон, а у випадку відсутності контейнеру, стягнути з розрахункового рахунку Відповідача його вартість 30000,00 грн.

21 травня 2018 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя позовні вимоги Громадської організації «Сила духа» до Маріупольської міської ради Донецької області в частині зобов`язання повернути вантажний контейнер, залишені без розгляду (а.с.139).

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини по справі.

17.03.2014 року ГО «Сила духа» звернулася із заявою до Маріупольської міської ради про відведення у постійне користування земельної ділянки для встановлення торгівельного павільйону по АДРЕСА_3 .

30.10.2014 року рішенням Маріупольської міської ради №6/42-4923 ГО «Сила духа» надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відводу земельних ділянок для встановлення торгівельних павільйонів в Орджонікідзевському районі міста: орієнтованою площею 0,0050 га по бул. Комсомольському, 20а; орієнтованою площею 0,0018 га по пр. Перемоги, 119; орієнтованою площею 0,0009 га по пр. Перемоги, 99. Також у вказаному рішенні було зазначено, що воно втрачає силу через дванадцять місяців з дня його прийняття, а всі витрати, пов`язані з розробкою проектів землеустрою є комерційним ризиком замовника.

20 липня 2015 року між ГО «Сила духа» та землевпорядною організацією було складено акт прийому передачі межових знаків на зберігання щодо земельної ділянки по АДРЕСА_5 Перемоги, 119 в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя площею 0,0018 га, наданої для встановлення торгівельного павільйону.

08.09.2015 року Головним управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради надано висновок до проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки, площею 0,0018 га по АДРЕСА_3 в якому зазначено, що намір замовника не протирічить затвердженому плану зонування території міста за умови отримання замовником спеціального погодження в порядку, передбаченому п.3.2. плану зонування території міста Маріуполя. Затвердження землевпорядної документації провести в установленому законом порядку з урахуванням вимог п.п.7, 8, 9 цього висновку. При цьому, у п.9 цього було зазначено, що відповідність намірів замовника встановленим видам дозволеного використання земельної ділянки відноситься до видів діяльності використання території, які вимагають спеціального погодження.

16.10.2015 року ГО «Сила духа» подала до Маріупольської міської ради проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок по бул. Комсомольському, 20а та пр. Перемоги, 119.

При цьому, доказів того, що ГО «Сила духа» отримала спеціальне погодження в порядку, передбаченому п.3.2. плану зонування території міста Маріуполя щодо відведення земельних ділянок по бул. АДРЕСА_6 20а та пр. Перемоги, 119 та додала їх до відповідних проектів землеустрою, суду надано не було.

Рішенням Маріупольської міської ради №7/4-39 від 28.01.2016 року бул. Комсомольський в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя було перейменовано на бул. Морський.

17.03.2016 року Виконавчий комітет Маріупольської міської ради рішеннями №69 та №70 відмовив ГО «Сила духа» у видачі спеціального зонального погодження для встановлення торгівельних павільйонів на земельних ділянках по АДРЕСА_7 а та АДРЕСА_3 .

Доказів того, що рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 17.03.2016 року №69, №70 були скасовані та/або є нечинними, суду не надано.

27.10.2016 року рішенням Маріупольської міської ради №7/12-891 ГО «Сила духа» надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відводу земельних ділянок для встановлення торгівельних павільйонів в Лівобережному районі міста (до цього часу Орджонікідзевський район): орієнтованою площею 0,0050 га по бул. Морському, 20а та орієнтованою площею 0,0018 га по пр. Перемоги, 119. При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розроблені та погоджені у встановленому порядку не були. Також у вказаному рішенні було зазначено, що воно втрачає силу через дванадцять місяців з дня його прийняття, а всі витрати, пов`язані з розробкою проектів землеустрою є комерційним ризиком замовника.

07.02.2017 року Головне управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради листом №30.14.387-30.1 повідомило ГО «Сила духа» про порядок звернення для отримання спеціального зонального погодження для встановлення торгового павільйону по АДРЕСА_3 , 119.

29.06.2017 року рішенням Маріупольської міської ради №7/19-1633 ГО «Сила духа» відмовлено у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення та наданні в постійне користування земельних ділянок площею 0,0050 га по бул. Морському, 20а та площею 0,0018 га по АДРЕСА_1 . Перемоги АДРЕСА_8 119 в Лівобережному районі міста для встановлення торгівельних павільйонів.

Згідно з ч.1 ст.78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Позивачем під час розгляду справи, були подані лише документи, які стосуються відведення та наданні в постійне користування земельної ділянки площею 0,0018 га по АДРЕСА_3 119 в Лівобережному районі міста для встановлення торгівельних павільйонів. Документи щодо земельної ділянки площею 0,0050 га по бул. Морському, 20а Позивачем надані не були.

В той же час, представник Відповідача під час судового розгляду не заперечував, що оскаржуване рішення стосувалося двох земельних ділянок площею 0,0018 га по АДРЕСА_3 119 та площею 0,0050 га по бул. Морському, 20ав Лівобережному районі міста Маріуполя та проектів землеустрою щодо них.

Таким чином, суд вважає за можливе розглядати питання протиправності оскаржуваного рішення відносно двох земельних ділянок площею 0,0018 га по АДРЕСА_3 , 119 та площею 0,0050 га по бул. АДРЕСА_7 20а в Лівобережному АДРЕСА_9 Маріуполя.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, ч.2 ст.2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до ч.1 ст.12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частина 2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Таким чином, суд робить висновок, що Маріупольська міська рада під час прийняття оскаржуваного рішення, діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Відповідно до ч.6 ст.186 ЗК України, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частина 2 ст.186-1 ЗК України зокрема передбачає, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури.

Головним управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради 08.09.2015 року надано висновок №06-03-7/123-05 до проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки, площею 0,0018 га по АДРЕСА_1 . Перемоги, 119 в АДРЕСА_10 районі м. Маріуполя в якому зазначено, що намір замовника не протирічить затвердженому плану зонування території міста за умови отримання замовником спеціального погодження в порядку, передбаченому п.3.2. плану зонування території міста Маріуполя. Затвердження землевпорядної документації провести в установленому законом порядку з урахуванням вимог п.п.7, 8, 9 цього висновку. При цьому, у п.9 було зазначено, що відповідність намірів замовника встановленим видам дозволеного використання земельної ділянки відноситься до видів діяльності використання території, які вимагають спеціального погодження.

Стаття 19 Закону України «Про землеустрій» передбачає, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст зокрема належать: організація і здійснення землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності.

Частина 3 ст.50 Закону України «Про землеустрій» передбачає, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок,зокрема включають перелік обмежень у використанні земельних ділянок.

Згідно з ч.2 ст.51 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо створення нових землеволодінь та землекористувань розробляються на основі схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць і територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення з урахуванням матеріалів попереднього погодження місця розташування об`єкта землеустрою.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка зокрема передбачає: прогнозування розвитку територій; забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об`єктів; встановлення режиму забудови територій, на яких передбачено провадження містобудівної діяльності; розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; проведення моніторингу забудови; здійснення контролю у сфері містобудування.

Частина 1 ст.16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

При цьому, ч.7 ст.18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що за порушення вимог, встановлених планом зонування території, фізичні та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Станом на час розробки проектів землеустрою щодо земельних ділянок по бул. Морському, 20а та пр. Перемоги, 119 та на час прийняття Маріупольською міською радою оскаржуваного рішення, у місті Маріуполь діяв план зонування території міста.

Під час судового розгляду було встановлено, що підставою для прийняття Маріупольською міською радою рішенням №7/19-1633 від 29.06.2017 року та відмови ГО «Сила духа» у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення та наданні в постійне користування земельних ділянок площею 0,0050 га по бул. Морському, 20а та площею 0,0018 га по АДРЕСА_3 119 в Лівобережному районі міста для встановлення торгівельних павільйонів стало саме відсутність спеціального погодження, яке видається з урахуванням плану зонування території міста Маріуполя, а не сам факт не звернення до центру надання адміністративних послуг, як помилково про це стверджує Позивач.

Таким чином, суд робить висновок, що Маріупольська міська рада під час прийняття оскаржуваного рішення, діяла обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

При цьому, суд вважає, що питання порушення ст.23 Регламенту Маріупольської міської ради VII скликання не стосується предмету спору у цій справі, оскільки Позивач помилково ототожнює порядок погодження та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який регулюється Земельним кодексом України, з порядком проходження опрацювання проектів рішень, які приймаються Маріупольською міською радою за умови подання погодженого, в установленому законом порядку, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, суд робить висновок, що позовна вимога ГО «Сила духа» про скасування рішення Маріупольської міської ради від 29.06.2017 року №7/19-1633 про відмову у виділенні ГО «Сила духа» земельних ділянок по АДРЕСА_3 , 119 и бул. Морському, 20а, та зобов`язання Маріупольську міську раду прийняти рішення про виділення вказаних земельних ділянок в м. Маріуполі є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.242 246, 250, 255 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Громадської організації «Сила духа» (87529, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Полтавська, буд.5, кв.96, ) до Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Мира, буд.70, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Це рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області або безпосередньо до апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст цього рішення складено 05 грудня 2019 року.

Суддя І.Г. Мельник