Справа № 280/1360/19
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року (о 17 год. 15 хв.) Справа № 280/1360/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача Петрушенко Л.Л.,

представника відповідача 1 Гребенюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві

про визнання протиправною бездіяльності та стягнення пені

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (далі ПрАТ «Дніпроспецсталь», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач 1), до Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не внесення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування;

стягнути з Державного бюджету України на користь позивача заборгованість з відшкодування податку на додану вартість в сумі 366 145,00 грн.;

стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, що дорівнює 75 102,85 грн.

Ухвалою судді від 02.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 25 квітня 2019 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

25 квітня 2019 року підготовче засідання відкладене на 27 травня 2019 року.

Згідно з ухвалою суду від 27.05.2019 вирішено замінити відповідача 2 по справі Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області на належного відповідача Головне управління державної казначейської служби України у місті Києві (далі ГУ ДКСУ у м. Києві, відповідач 2), продовжити строк підготовчого провадження у справі та відкласти підготовче засідання на 24 червня 2019 року.

У зв`язку із заміною співвідповідача по справі та уточнення позовних вимог, 04 червня 2019 року позивачем надіслано до суду уточнену позовну заяву (вх. №2275), на обґрунтування якої вказує, що достовірність нарахування суми ПДВ, заявленої до бюджетного відшкодування згідно з податковою декларацією за квітень 2017 року, підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим грошові кошти в сумі 366 145,00 грн. підлягають відшкодуванню з Державного бюджету на користь позивача. Із посиланням на приписи с. 200 Податкового кодексу України, пункти 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26, зазначає, що неодноразово звертався до відповідача 1 із вимогою внести суму бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2017 року в розмірі 366 145,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Наголошує, що в жовтні 2018 року спірна сума бюджетного відшкодування з`явилась в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, проте відповідачем 2 ця сума не перераховувалась на поточний рахунок платника податків, у зв`язку з цим позивач звернувся вже до Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області листом від 09.10.2018 № 115-110 з проханням відшкодувати з держбюджету 366 145,00 грн. бюджетного відшкодування ПДВ, а також до Державної казначейської служби України з листом від 14.10.2018 № 115-115. Звертає увагу суду, що оскільки на момент заміни відповідача 2 по цій справі на Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві сума бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 365 132,44 грн, позивачу відшкодована (16.04.2019), вважаю стягненню підлягає пеня в розмірі 78 991,01 грн. (Додаток № 2 до адміністративного позову). Ураховуючи викладене, просить визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не внесення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, а також стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, що дорівнює 78 991,01 грн.

Відповідно до ухвали від 24.06.2019 провадження у справі зупинене за клопотанням представників сторін до 12 вересня 2019 року.

Відповідач 1 уточнений позов не визнав, 05 вересня 2019 року надіслав до суду відзив (вх №36793), у якому вказує, що ним було вчинено всі дії щодо повернення суми бюджетного відшкодування, зокрема, внесено до автоматизованої системи «Податковий блок. Суди» всі необхідні дані для збільшення позивачу суми бюджетного відшкодування в розмірі 366 145,00 грн. Так, податковим органом опрацьовано дані щодо судового оскарження справи №808/2555/17 шляхом внесення даних до відповідної автоматизованої системи, зокрема, внесено відомості про закінчення провадження у справі, вказано дату рішення суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін (04.10.2017), зазначено результат судового оскарження на користь платника у розмірі 366 145,00 грн. бюджетного відшкодування, зазначено дату отримання рішення суду апеляційної інстанції від 28.02.2018 податковим органом 19.03.2018, одразу ж після якої було здійснено опрацювання справи, тобто дії, які податковий орган мав вчинити з приводу даних спірних правовідносин є вичерпними та виконані відповідачем 1 у повному обсязі, що говорить про відсутність будь-яких порушень з боку контролюючого органу в адресу ПрАТ «Дніпроспецсталь». Вважає, що позивачем розрахунок пені зроблений на підставі Наказу №953 від 17.12.2010, який не містить формули, зазначеної позивачем у розрахунку та не регулює відповідні правовідносини, оскільки нарахування пені регулює виключно Податковий кодексу України, а саме п. 200.23 ст. 200, який не містить формули розрахунку, тому даний розрахунок не може слугувати підставою для нарахування пені, у зв`язку із чим просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

12 вересня 2019 року представником позивача через канцелярію суду надано відповідь на відзив (№37913), у якому додатково наголошує, що відповідач 1 посилається на підсистему АІС «Суди» системи АІС «Податковий блок», куди він 28.02.2018 вніс інформацію про збільшення позивачу суми бюджетного відшкодування в розмірі 366 145,00 грн., проте це не має жодного відношення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, який працює відповідно до розробленого Мінфіном Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (Порядок №26), адже відповідно до Порядку №26 саме органи ДФС вносять всю необхідну інформацію до реєстру, включаючи заяви платників податків на повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування. Щодо заперечень відповідача 1 про стягнення пені зазначає, що п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України встановлює обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена в строк, визначений ст. 200 цього Кодексу, відносно того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. Обов`язок нарахування пені лежить на органі ДФС, яка здійснює функції держави у сфері оподаткування. Вважає, що враховуючи те, що позивачу не було відшкодовано відповідні суми бюджетного відшкодування у встановлені законом строки, позивач беззаперечно набув права на нарахування пені в порядку, встановленому п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України. При цьому, невнесення податковим органом після закінчення процедури судового оскарження суми бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ як узгодженої, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку із цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно з ухвалою суду від 12.09.2019 вирішено продовжити строк, визначений ухвалою суду від 24.06.2019, до 02 жовтня 2019 року, а ухвалою суду від 02.10.2019 до 07 листопада 2019 року.

Відповідачем 2 також надіслано до суду відзив (вх. №41487) на позовну заяву, у якому посилається на приписи ст. 200 Податкового кодексу України, Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26, Порядку інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.03.2017 №326, та наголошує, що враховуючи порядок відшкодування ПДВ та той факт, що інформація від ДКСУ з Реєстру заяв по узгодженим сумам бюджетного відшкодування ПрАТ «Дніпростецсталь» до ГУ Д КСУ у м. Києві не надходила, то відповідно, не було підстав для перерахування. Вважає, що відповідачем 2 жодним чином не порушено право позивача на бюджетне відшкодування ПДВ, що просить врахувати під час вирішення питання про розподіл судових витрат. Ураховуючи викладене, просить врахувати відзив при розгляді справи, відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 2 судового збору.

07 листопада 2019 року провадження у справі поновлено.

У той самий день судом вирішено закрити підготовче провадження у справі та призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 21 листопада 2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, долученому до матеріалів справи. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явися, проте у наданому суду відзиві просить про розгляд справи за його відсутності.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ПрАТ «Дніпроспецсталь» зареєстроване 15.04.1994 виконавчим комітетом Запорізької міської ради, на момент проведення перевірки перебувало на податковому обліку в Запорізькому управлінні Офісу ВПП ДФС та було платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва № 100336119 від 18.05.2011. Основний вид діяльності виробництво чавуну, сталі та феросплавів.

Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС в період з 23.05.2017 по 21.06.2017 на підставі п.200.10 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України, в порядку ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок позивача за податковою декларацією з ПДВ № від 16.05.2017 про що складено акт камеральної перевірки №643/28-10-47-06/00186536 від 21.06.2017 (а.с.27-40).

Камеральною перевіркою встановлено порушення ПрАТ «Дніпроспецсталь» вимог абз. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. «б» та абз. «в» п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, пп.1 п. 4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21, а саме ПрАТ «Дніпроспецсталь» завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) податкової декларації за квітень 2017 на суму 442 215,00 грн.

Не погодившись із вказаним актом, позивачем надано заперечення №115-87 від 03.07.2017, що стало підставою для проведення Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС документальної позапланової невиїзної перевірки.

Так, на підставі службового посвідчення МР №001506, фахівцем Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС згідно із пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, відповідно до наказу Офісу великих платників податків ДФС №1493 від 07.07.2017 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ «Дніпроспецсталь» з питань, що стали предметом заперечень, а саме дотримання вимог податкового законодавства при відображені в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Сигма Капітал», ТОВ «Дніпротехмет», ТОВ «СКС Груп», ТОВ «Металон», ТОВ «Феротерм», ТОВ «Сагена» за квітень 2017 року., результати якої оформлені актом перевірки №60/28-10-47-06/00186536 від 08.08.2017.

Відповідач, з урахуванням результатів камеральної перевірки ПрАТ «Дніпроспецсталь» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за квітень 2017 року (акт від 21.06.2017 №643/28-10-47-06/00186536) дійшов висновку про порушення позивачем вимог абз. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1, п. 200.2, абз. ?в? п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, п.5 розділу ІІІ, пп. 1, п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом МФУ від 23.09.2014 №996, в результаті чого ПрАТ «Дніпроспецсталь» завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) податкової декларації за квітень 2017 року на суму 366 145,00 грн.

На акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 08.08.2017 №60/28-10-47-06/00186536 позивач також подав письмові заперечення, які відповідачем залишено без задоволення.

На підставі акту перевірки від 08.08.2017 №60/28-10-47-06/00186536 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2017, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 366 145,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 183 072,50 грн.(а.с.24).

Не погоджуючись із висновками акту перевірки та прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вказані обставини встановлені постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.10.2017 у справі №808/2555/17 за позовом ПрАТ «Дніпроспецсталь» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.08.2017, яким зменшено суму бюджетного-відшкодування з податку на додану вартість у сумі 366 145,00 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 183 072,50 грн., яка набрала законної сили відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.10.2017 позов задоволено. Постанова мотивована необґрунтованістю оскарженого повідомлення-рішення № від 15.08.2017.

За приписами частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, достовірність нарахування суми ПДВ, заявленої до бюджетного відшкодування згідно з податковою декларацією за квітень 2017 року, підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим грошові кошти в сумі 366 145,00 грн. підлягала відшкодуванню з Державного бюджету на користь позивача.

30.03.2018 позивач звернувся до Запорізького управління Офісу з листом № 115-45, в якому просив внести суму бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2017 року в розмірі 366 145,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Листом від 27.04.2018 № 18735/10/28-10-47-06 відповідач 1 повідомив, що по сумі бюджетного відшкодування за декларацією за квітень 2017 року ще не завершилась процедура судового оскарження, а також місячний обсяг бюджетного відшкодування не може перевищувати 2,8 відсотка загальної суми бюджетного відшкодування з державного бюджету за попередній місяць за Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ.

07.06.2018 позивач знову звернувся до відповідача листом № 115-72 з вимогою внести суму бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2017 року в розмірі 366 145,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, проте листом від 06.07.2018 № 28842/10/28-10-47-06 контролюючий орган надав аналогічну відповідь, посилаючись на те, що процедура судового оскарження ППР не закінчена, оскільки остаточне рішення судом за результатом розгляду касаційної скарги Офісу не прийнято.

В жовтні 2018 року спірна сума бюджетного відшкодування з`явилась в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, у зв`язку з чим позивач звернувся вже до Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області з листом від 09.10.2018 № 115- 110 з проханням відшкодувати з держбюджету 366 145,00 грн. ПДВ, на що отримано відповідь листом від 11.10.2018 № 06-28/440-1971, що жодним нормативно-правовим актом не передбачена участь територіальних органів Державної казначейської служби України в процесі бюджетного відшкодування податку на додану вартість а отже Управління не наділене повноваженнями вживати будь-яких заходів щодо його здійснення.

Після такої відповіді 14.10.2018 позивач надіслав свою вимогу до Державної казначейської служби України листом № 115-115, на що остання відповіла у листі від 24.10.2018 № 12-08/227-17465, що ті суми, які надійшли з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування за інформацією Міністерства фінансів України, ДКСУ відшкодовані, а іншої інформації з Реєстру на користь ПрАТ «Дніпроспецсталь» не надходило.

Листом від 04.03.2019 № 115-34 позивач звернувся до Міністерства фінансів України з проханням в найближчий час надати до ДКСУ інформацію з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, на що Міністерство листом № 26010-06-10/7171 від 14.03.2019 послалось на Порядок № 26, відповідно до якого дані в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування повинен вносити контролюючий орган (Державна фіскальна служба України). Крім того, зазначило, що станом на 14.03.2019 в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відсутня інформація про узгодження спірної суми бюджетного відшкодування.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не внесення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, позивач звернувся із позовом до суду.

У подальшому, ГУ ДКСУ у м. Києві сума бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 365 132,44 грн. позивачу відшкодована (16.04.2019), про що свідчить виписка з банку.

Проте, вважаючи бездіяльність відповідача 1 протиправною, позивач звернувся до суду із даним уточненим позовом, у якому також просить про стягнення пені на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, що дорівнює 78 991,01 грн.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 Податкового кодексу України.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до підпункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 Податкового кодексу України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Згідно з підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відповідно до пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Постановою Кабінету Міністрів України №26 від 25.01.2017 затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №26).

Відповідно до пункту 3 Порядку №26 формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Згідно з пунктом 4 Порядку №26 орган ДФС вносить до Реєстру такі дані: найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу; реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; реквізити бюджетних рахунків для перерахування бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

За приписами пункту 7 Порядку №26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У разі коли за результатами перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган ДФС не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника податку або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.

Пунктом 8 Порядку №26 встановлено, що Казначейство вносить до Реєстру такі дані: дату та суму повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника податку у банку; дату та суму зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Відповідно до пункту 12 Порядку №26 узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому, органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сума бюджетного відшкодування є узгодженою з дати набрання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 808/2555/17 законної сили, тобто з 28 лютого 2018 року.

Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача, що останній мав законне право на відшкодування зазначеної суми на рахунок у банку як узгодженої.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо не внесення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, суд зазначає наступне.

Як зазначено у пункті 200.15 статті 200 Податкового кодексу України після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Постанова Запорізького окружного адміністративного суду по справі №808/2555/17 набрала законної сили 28 лютого 2018 року, що саме сторонами не оспорюється.

19.03.2018 відповідач 1 отримав постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 28.02.2018 по справі №808/2555/17, докази отримання були долучені до матеріалів справи. Тобто на наступний робочий день після отримання відповідного рішення, а саме 20.03.2018 відповідач 1 був зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

В обґрунтування правомірності своїх дій відповідачем1 до матеріалів справи був долучений витяг з автоматизованої системи «Податковий блок. Суди», де зазначена дата отримання Постанови апеляційної інстанції (19.03.2019), однак даний доказ суд вважає неналежним підтвердженням внесення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, оскільки як вже зазначалося вище, пунктом 4 Порядку №26 визначений перелік даних, які орган ДФС вносить до Реєстру, доказів внесення таких даних суду надані не були.

Крім того, витяг з автоматизованої системи «Податковий блок. Суди» взагалі не відповідає Додатку до Порядку №26 Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що лише свідчить про відсутність доказів внесення суми бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Коли саме відповідач 1 вніс суму бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування суду надано так і не було. Однак, відповідно до листа Міністерства фінансів України від 14.03.2019, станом на зазначену дату інформація щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування відсутня.

Таким чином, відповідачем не було доведено суду своєчасність внесення суми бюджетного відшкодування до Реєстру заяв.

Не внесення 20.03.2018 відповідачем 1 відповідної інформації до Реєстру заяв суми бюджетного відшкодування, позбавило можливості відповідача 2 протягом п`яти операційних днів перерахувати таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок позивача.

Хоча позивачу 16.04.2019 була повернута сума бюджетного відшкодування ПДВ, однак це не може спростувати факт протиправної бездіяльності відповідача 1 щодо не внесення своєчасно суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, тому дана позовна вимога підлягає задоволенню.

Щодо стягнення пені, суд зазначає наступне.

У відповідності до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Наведені норми встановлюють обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена в строк, визначений в статті 200 Податкового кодексу України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. Обов`язок нарахування пені лежить на органі Державної фіскальної служби, яка здійснює функції держави у сфері оподаткування.

Крім того, такий правовий висновок викладено в постанові Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017 у справі №826/3775/15 та постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №826/260/13-а.

Враховуючи те, що позивачу не було відшкодовано відповідні суми бюджетного відшкодування, у встановлені законом строки, позивач беззаперечно набув право на нарахування пені у порядку, встановленому пункт 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

При цьому, неподання податковим органом після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

На розрахунок періоду заборгованості впливає строк отримання відповідачем рішення суду (пункт 200.23 статті 200 Податкового кодексу України ) та строк коли орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів перераховує таку суму, а саме протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України)

19.03.2018 відповідачем 1 отримана Постанова Дніпропетровського апеляційного суду від 28.02.2018 по справі №808/2555/17 +1 день на внесення в реєстр (20.03.2018).

Тобто з 21.03.2018 у органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів починається перебіг 5 операційних днів на перерахування коштів. Таким чином, суд вважає, що саме з 27.03.2018 починається строк нарахування пені.

Датою закінчення перебігу строку є дата повернення суми, а саме 16.04.2019 (включно відповідно до п. 200.23 статті 200 Податкового кодексу України).

Пеня розраховується за наступним алгоритмом: розмір бюджетної заборгованості х (120% облікової ставки НБУ) / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення, де:

-сума заборгованості 366 145,00 грн.

- період заборгованості, а саме з 27.03.2018 по 16.04.2019 =386 днів;

- облікова ставка НБУ -17% (встановлена на момент виникнення пені у відповідності до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України);

- 120 відсотків облікової ставки НБУ;

тобто 366 145,00 грн. х 17% х 120% / 365 днів х 386 днів = 78 991,01 грн.

Вищевказана формула узгоджується з приписами підпункту 200.23 пункту 200 Податкового кодексу, відповідно до якої на суму бюджетної заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, розрахунок пені, перевірений судом, є обґрунтованим та не оспорюється податковим органом.

З приводу обґрунтувань відповідача, що позивачем розрахунок пені зроблений на підставі Наказу №953 від 17.12.2010, який втратив чинність, суд зазначає, що порядок розрахунку пені залишився не змінним, як встановлено пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне також стягнути на користь ПрАТ «Дніпроспецсталь» документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 842,00 грн. солідарно за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів відповідно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 81, код ЄПРПОУ 00186536) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11-Г, ), до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А, ) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення пені задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо не внесення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, що дорівнює 78 991,01 грн.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» суму судового збору у розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» суму судового збору у розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 02.12.2019.

Суддя І.В. Батрак