Справа № 1.380.2019.003324
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003324
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача Яцишин І.В.,

від відповідача Зла А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області №ЛВ2697/1603/АВ/ФС від 29.05.2019.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 19.06.2019 позивачу стало відомо про складення оскаржуваної постанови від 29.05.2019 про накладення штрафу у розмірі 125190,00 грн., у зв`язку з порушенням вимог ч.ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, Постанови Кабінету Міністрів України №413.

Позивач не заперечувала, що згідно з направленням від 03.05.2019 №1005 представник відповідача прибув для проведення інспекційного відвідування позивача. 01.06.2019 до позивача надійшло запрошення про виклик на розгляд справи, тоді як саме рішення прийнято 29.05.2019.

За приписами чинного законодавства суб`єкт господарювання повинен бути повідомленим про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду справи.

За таких обставин обов`язок відповідача про повідомлення позивача у належний спосіб не виконано.

З огляду на викладене, вважає, що право позивача брати участь у розгляді справи порушено, а тому винесена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 10.07.2019 позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 18.07.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, визнано, що позивач строку звернення до суду із цим позовом не пропустила.

15.08.2019 за вх. №29486 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву /а.с.35-39/. Відповідач вказав, що у порядку передбаченому чинним законодавством відповідно до направлення №1005 від 03.05.2019 у позивача на підставі наказу №1005-П від 03.05.2019 проведено інспекційне відвідування позивача з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування та зафіксовано порушення законодавства про працю, а саме вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України №413.

В ході інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 , за фактичним місцем здійснення господарської діяльності, кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» за виконанням трудової функції виявлено особу, яка представилась як ОСОБА_2 Вказана особа повідомила, що працює у ФОП ОСОБА_1 три тижні, офіціанткою, отримує заробітку плату у розмірі 130,00 грн. за зміну з 11:00 год. до 18:00 год. Виходить на зміну два рази на тиждень. Станом на 07.05.2019 жодних договорів із позивачем не укладала і не підписувала.

Факт виконання вказаною особою роботи офіціанта підтверджується також матеріалами відеозйомки, зробленої в ході інспекційного відвідування.

Позивач підписала вказаний акт без заперечень та застережень.

Позивач також вказала, що здійснює підприємницьку діяльність одноосібно, найманих працівників немає, зауважила, що ОСОБА_2 їй допомагала. Жодних документів, які б підтверджували факт належного оформлення трудових відносин із ОСОБА_2 суб`єктом господарювання в ході інспекційного відвідування надано не було.

29.05.2019 винесено оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу.

Відповідач вважає, що ним повністю дотримана процедура винесення постанови про накладення штрафу. У даному випадку, виклик надіслано 20.05.2019, яким призначено розгляд справи на 11:30 год. 29.05.2019, однак відповідно до журналу ведення телефонограм 22.05.2019 о 10:30 за мобільним номером позивача, згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань надіслано телефонограму, яку отримала позивач. Розгляд справи відбувся за її відсутності, тому постанову скеровано позивачу поштовим зв`язком.

Вважає, що вимоги позивача безпідставні, постанову від 29.05.2019 винесено у порядку та спосіб, передбачені чинним законодавством, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою суду від 18.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, викликано для допиту у якості свідка ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (працівника Головного управління Держпраці у Львівській області, який передавав телефонограму позивачу).

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, що викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, допитав свідків, дослідив письмові докази долучені до матеріалів справи, та, -

в с т а н о в и в :

Згідно з направленням №1005 від 03.05.2019, виданого на підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 03.05.2019 №1005-П, терміном з 07.05.2019 по 08.05.2019 Головним управлінням Держаці у Львівській області направлено для проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 посадових осіб інспектора праці - головного державного інспектора відділу нагляду за додержанням законодавства про працю Управління з питань праці Ракубовчук Світлану Богданівну та інспектора праці - головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Львові Мітіна Віталія Сергійовича, за участю інспектора праці - головного спеціаліста юридичного відділу Солонківської сільської ради Пустомитівського району Кармелюка Тараса Богдановича /а.с.9/.

За результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , здійсненого 07.05.2019 з 11:50 год. по 17:30 год. у її присутності складено акт №ЛВ2697/1609/АВ /а.с.40-53/. Вказаним актом зафіксовано порушення ч.ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України №413, зокрема, зафіксовано, що з метою інспекційного відвідування на підставі направлення від 03.05.2019 №1005 у ФОП ОСОБА_1 , головними державними інспекторами Ракубовчук С.Б., Мітіним В.С. та інспектором праці Солонківської сільської ради Пустомитівського району Кармелюком Т.Б., 07.05.2019 здійснено вихід за місцем здійснення господарської діяльності, а саме: АДРЕСА_1.

За вищевказаною адресою зафіксовано особу, яка представлась ОСОБА_2 , за виконанням трудової функції (що підтверджується фото та відеофіксацією, зробленими під час контрольного заходу та долучені до матеріалів здійсненого інспекційного відвідування). Під час інспекційного відвідування ОСОБА_2 надала пояснення, у якому зазначила, що працює у ФОП ОСОБА_1 (кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1») три тижні. У даному закладі працює офіціанткою, отримує заробітну плату у розмірі 130 грн. за зміну. Зміна з 11:00 год до 18:00 год., виходить на зміну два рази на тиждень. Станом на 07.05.2019 жодних договорів (трудового чи договору на виконання робіт чи надання послуг) із роботодавцем ОСОБА_1 не укладала і не підписувала. ФОП ОСОБА_1 повідомила, що здійснює господарську діяльність одноосібно, найманих працівників немає /а.с.52/.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 у період січень 2018 року - травень 2019 найманих працівників не має, жодних договорів з праці не укладала. Діяльність здійснює одноособово. ОСОБА_2 , яка знаходилась у її закладі 07.05.2019 допомагала, зокрема була офіціантом /а.с.54/.

ОСОБА_2 надала письмові пояснення, у яких вказала, що працює у ФОП ОСОБА_1 (кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»). 3 тижні працює офіціанткою, отримує 130 гривень за зміну, на яку виходить двічі на тиждень з 11:00 год. по 18:00 год. Станом на 07.05.2019 жодних договорів (трудових чи на виконання робіт) із ФОП ОСОБА_1 не укладала /а.с.55/.

Згідно з рішенням щодо розгляду справи про накладення штрафу №ЛВ2697/1603/АВ/ТД від 16.05.2019, розглянувши акт інспекційного відвідування від 07.05.2019 №ЛВ2697/1603/АВ встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги ст. 24 КЗпП України, а тому вирішено призначити до розгляду справу про накладення штрафу 29.05.2019 /а.с.64/.

Згідно з листом від 20.05.2019 №317/2/11-39 «Виклик на розгляд справи» Головне управління Держпраці у Львівській області скерованим ФОП ОСОБА_1 повідомлено, що 29.05.2019 о 11:30 в приміщенні Головного управління Держпраці у Львівській області здійснюватиметься розгляд справи про накладення штрафу, за результатами проведеного інспекційного відвідування /а.с.58/.

Відповідно до відомостей журналу реєстрації телефонограм, 22.05.2019 уповноваженою особою відповідача ОСОБА_3. передано телефонограму за моб. номером: НОМЕР_2 щодо виклику на розгляд справи про накладення штрафів на 29.05.2019 о 11:30 год. ФОП ОСОБА_1 /а.с.65-67/

28.05.2019 за вх. №5365/4/04.6-09 позивачу Головним управління Держпраці направлено лист «Про виклик для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП», у якому повідомлено, що в ході проведення інспекційного відвідування виявлено порушення, яке містить ознаки адміністративного правопорушення. Враховуючи наведене відповідач просив особисто з`явитися у приміщення Головного управління Держпраці у Львівській області 07.06.2019 о 10:00 год. для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП /а.с.10/.

Згідно з відомостями поштової квитанції, такий передано для пересилання позивачу лише 31.05.2019 /а.с.11/.

29.05.2019 Головним управлінням Держпраці у Львівській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ2697/1603/АВ/ФС, відповідно до якої керуючись ст. 259 КЗпП України, ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 та на підставі абзацу 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 125190,00 грн. /а.с.8/

Позивач не погоджуючись із вказаною постановою, вважаючи її протиправною та такою, що порушує її права позивач звернулася до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Указом Президента України №386/2011 від 06.04.2011 затверджено Положення про Державну інспекцію України з питань праці (далі Положення №386, чинне станом на момент виникнення спірних правовідносин, втратило чинність з 22.06.2019).

Відповідно до п.п.1, 2 Положення №386, Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Держпраці України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Пунктом 7 вказаного Положення передбачено, що Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначається постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації ст. 259 Кодексу законів про працю України та ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 26.04.2017 №295, якою, зокрема, затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295), втратила чинність на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі №826/8917/17.

Відповідно до п. 2 цього Порядку державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

У п.5 Порядку №295 передбачено підстави для проведення інспекційних відвідувань.

Відповідно до п. 27 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (п. 29 Порядку №295).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Порядок прийняття постанов про накладення штрафних санкцій, передбачених ст. 265 КЗпП України, регламентований Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі Порядок №509, у редакції чинній станом на момент винесення оскаржуваної постанови).

Отже, підставою для накладення штрафів є виявлені під час перевірки суб`єкта господарювання порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, зафіксовані в акті перевірки.

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Згідно з п. 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Відповідно до п. 4 Порядку № 509 справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Згідно з п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Суд вважає, що накладений на ФОП ОСОБА_1 розмір штрафу згідно з оскаржуваною постановою від 29.05.2019 у розмірі 125190,00 грн. є суттєвим .

Положення п. 6 Порядку № 509 покладає цей обов`язок на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Відповідно до п. 7 Порядку 509 справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

З огляду на це, обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Таке тлумачення п. 6 Порядку № 509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.

Відповідно до п. 5 Порядку № 509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Якщо особа з`явилася на засідання, взяла у ньому участь і не клопотала про відкладення, то несвоєчасність отримання повідомлення (порушення п`ятиденного строку) не є підставою для визнання постанови протиправною.

Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.06.2019 у справі №813/3415/18 (адміністративне провадження №К/9901/5962/19), яку відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує при прийнятті рішення у цій справі.

Судом встановлено, що Рішення про розгляд справи про накладення штрафу №ЛВ/2697/1603/АВ/ТД прийнято першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Львівській області 16.05.2019 та призначено справу до розгляду штрафу на 29.05.2019 (час не зазначено) /а.с.64/.

У листі №317/2/11-39 від 20.05.2019 (понеділок) адресованого позивачу, ФОП ОСОБА_1 за підписом першого заступника начальника ГУ Держпраці у Львівській області проінформовано про розгляд справи про накладення штрафу 29.05.2019 о 11:30 год. /а.с.58/.

Вказаний лист скеровано позивачу засобами поштового зв`язку згідно з відміткою відділення поштового зв`язку про прийняття списку №66 згрупованих поштових відправлень 20.05.2019 /а.с.62-63/ за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач в судовому засіданні зауважила, що відповідного поштового відправлення від Головного управління Держпраці у Львівській області не одержувала, про розгляд справи дізналася 01.06.2019 вже після фактичного її розгляду, що відбувся 29.05.2019.

Судом здійснено перевірку статусу поштового відправлення за допомогою он-лайн сервісу «Укрпошта» «Трекінг» за допомогою ШКІ, вказаного у Списку №66 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, скерованого позивачу 20.05.2019: 086 /а.с.62-63/ та з`ясовано, що відповідне поштове відправлення повернулося на адресу відповідача 22.06.2019 через повернення за зворотною адресою 21.06.2019. Причин повернення не зазначено.

Представником відповідача суду не представлено відповідного конверта, у якому містилося відповідний лист, чи повідомлення про вручення такого, на спростування відомостей отриманих за допомогою сервісу «Трекінг».

Своєю чергою представник відповідача покликався на те, що 22.05.2019 о 10:30 год. позивача повідомлено про розгляд справи телефонограмою, переданого працівником Головного управління Держпраці у Львівській області ОСОБА_3., про що вчинено запис у журналі реєстрації телефонограм /а.с.65-67/.

ОСОБА_3 допитано в судовому засіданні 25.11.2019 як свідка, яка повідомила, що дійсно 22.05.2019 о 10:30 вона зателефонувала за номером мобільного телефону, вказаним у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (НОМЕР_2) до ФОП ОСОБА_1 , яка представилася як ОСОБА_1 і повідомила про виклик на розгляд справи про накладення штрафу на 29.05.2019 на 11:30 год. Телефонограму здійснювала зі службового номеру, а не з особистого, тому роздрукувати підтвердження не мала можливості. Лист з викликом скерувала позивачу 20.05.2019.

Допитана як свідок 25.11.2019 ОСОБА_1 повідомила, що такого виклику не отримувала. Телефон за вказаним мобільним номером не носить з собою і залишає на робочому місці. Не виключає, що хтось інший міг прийняти відповідний виклик.

По суті виявлених порушень зауважила, що ОСОБА_2 є її товаришкою та допомагала їй. Ключі від приміщення ОСОБА_2 передавала позивач. Розрахунку з гостями закладу вказана особа не здійснювала. Допомогу надавала тоді, коли позивач була відсутньою. Поясненнями вказаної особи подивована.

Проаналізувавши викладені приписи законодавства та покази свідків, судом з`ясовано, що всупереч приписам п. 6 Порядку №509 позивача належним чином про розгляд справи 29.05.2019 не повідомлено, з огляду на таке.

Пункт 6 Порядку №509 чітко передбачає обов`язок саме уповноважених посадових осіб здійснити повідомлення про розгляд справи одним із п`яти способів суб`єкта господарювання.

Сам по собі факт скерування рекомендованого листа за 9 днів позивачу не може свідчити про доведення до відома позивача про розгляд його справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду.

При цьому суд зауважує, що способи повідомлення можуть доповнювати один одного.

Разом з тим, суд вважає за доцільне зазначити, що покликання на належне повідомлення позивача телефонограмою є некоректним, оскільки журнал реєстрації телефонограм не може вважатися належним та допустимим доказом у розумінні ст. 72 КАС України. Інформація у журналі записана із слів ОСОБА_3 , повністю заперечується ФОП ОСОБА_1 , тексту телефонограми суду не надано, тому таке повідомлення, враховуючи приписи Порядку № 509, не може вважатися належним.

Отже, відповідач не довів, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач був поінформований належним чином. Більше того, ним не спростовано повернення за зворотною адресою 22.06.2019 відповідного поштового відправлення на адресу відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У справі «Гримковська проти України» (Grimkovskaya v. Ukraine, заява № 38182/03), рішення від 21.07.2011, Європейський суд з прав людини зробив такий висновок: «Уряд не довів, що заявниця мала реальну можливість брати участь у прийнятті відповідних рішень, включаючи можливість оскарження дій міської влади у незалежному органі. А тому, Суд не може зробити висновок, що у цій справі було досягнуто справедливого балансу».

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у пункті 45 рішення в справі «Бочаров проти України», пункті 53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України», пункті 43 рішення в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Участь позивача чи його представника при розгляді справи про накладення штрафу, подання ними відповідних доказів, могло вплинути на прийняття відповідних рішень відповідачем.

Таким чином, позивач був позбавлений можливості брати участь в розгляді зазначеної справи, почути свої права та обов`язки, бути вислуханим, надати заперечення, своєчасно здійснити захист своїх порушених прав, пред`явити факти й наводити аргументи та докази, які могли бути враховані ГУ Держпраці у Львівській області.

За таких обставин, з врахуванням критерії правомірності встановлених ч. 2 ст. 2 КАС України, постанова про накладення штрафу прийнята відповідачем передчасно, а отже є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, оскільки відповідачем прийнята постанова про накладення штрафу із порушенням встановленого порядку розгляду справи про накладення штрафу та права особи на участь у процесі прийняття рішення, суд не надає правової оцінки оскаржуваній постанові Головного управління Держпраці у Львівській області від 29.05.2019 по суті.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, позивачем у повному обсязі підтверджено долученими до матеріалів справи вимоги позовної заяви, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при зверненні до суду позивач поніс витрати у виді судового збору, сплачені відповідно до квитанцій №0.0..1 від 01.07.2019 та №0.0..1 від 16.07.2019 на суму 1251,90 грн. такі належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 294, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу №ЛВ2697/1603/АВ/ФС від 25.09.2019.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області (79005, м. Львів, пл. Міцкевича, 8; ) судові витрати у виді судового збору у сумі 1251 (одна тисяча двісті п`ятдесят одна) грн. 90 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.12.2019.

Суддя Кравців О.Р.