Справа № 160/6189/19
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2019 року Справа №160/6189/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови,-
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 у справі №160/6189/19 позовні вимоги задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500000/2019/000225/2 від 02.02.2019; визнано протиправною та скасовано картку відмови Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2019/00089 від 02.02.2019; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС (і.к. 39441717) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» (і.к. 30487219) судові витрати з оплати судового збору 4385 (чотири тисячі триста вісімдесят п`ять) грн. 85 коп.

Означеним рішенням суду не вирішено питання про судові витрати на правничу допомогу, які здійснені позивачем під час розгляду справи, оскільки позивач подав до закінчення судових дебатів заяву про вирішення питання про судові витрати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 у справі №160/6189/19 призначено на 10 жовтня 2019 року на 13-00 год. судове засідання у даній адміністративній справі для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу та зобов`язано позивача до 30 вересня 2019 року включно надати суду докази понесення витрат на правничу допомогу та докази направлення відповідачу належним чином засвідчених копій вказаних документів.

Представником позивача 27.09.2019 подано до суду заяву про винесення додаткового рішення та долучення до матеріалів справи додаткових документів щодо понесених витрат, зокрема, копію додаткової угоди №02/04/19-ЗВ від 02.04.2019 до договору № 08/02-19/1 про надання правової (правничої) допомоги від 08.02.2019; копію протоколу № 26/09/19 від 26.09.19 р.; копію Акту від 31.07.2019 р. здавання-приймання наданих послуг до договору № 08/02-19/1 про надання правової (правничої) допомоги від 08.02.2019 року; копію Акту від 31.08.2019 р. здавання-приймання наданих послуг до договору № 08/02-19/1 про надання правової (правничої) допомоги від 08.02.2019 року; копію платіжних доручень № 39191 від 05.08.2019 р.; № 309072 від 04.09.2019 р.

08 жовтня 2019 року представником відповідача надані заперечення щодо заявлених витрат, пов`язаних з розглядом справи у сумі 12000 грн., оскільки зазначений розмір не є співмірним із складністю зазначеної справи, а гонорар адвоката є завищеним та становить надмірний тягар для відповідача; розмір витрат на оплату правничої допомоги не відповідає критеріям розумності та співмірності.

08 жовтня 2019 року представником позивача надані доповнення до заяви та додаткові документи: копію Акту від 30.09.2019 р. здавання-приймання наданих послуг до договору № 08/02-19/1 про надання правової (правничої) допомоги від 08.02.2019 року, копії платіжних доручень № 191406 від 04.10.2019 р.; № 191407 від 04.10.2019 р.

У судове засідання представник заявника не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви належним чином повідомлений судом, надав до суду клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності повноважного представника заявника.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви належним чином повідомлений судом.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, беручи до уваги пояснення представників сторін у справі, встановив таке.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як передбачено ч.2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Так, ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п. п. 6, 7 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню у судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи заяву, суд виходить із того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представництво інтересів ТОВ «АТБ-Маркет» у справі №160/6189/19 здійснювала адвокат Галкіна Ірина Вячеславівна, що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4154 від 26.02.2019 та є працівником Адвокатського об`єднання «АЛЬЯНС».

Судом встановлено, що між Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС» та ТОВ «АТБ-маркет» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №08/02-19/1 від 08.02.2019.

Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору за надання об`єднанням правової (правничої) допомоги за цим договором клієнт щомісячно сплачує об`єднанню гонорар, розмір якого визначається за згодою сторін залежно від обсягу правової (правничої) допомоги, наданої об`єднанням клієнту у звітному місяці, та зазначається в акті здавання-приймання наданих послуг за звітний місяць, підписаному обома сторонами.

Згідно з додатковою угодою від 02.04.2019 року №02/04/19-ЗВ до договору №08/02-19/1 від 08.02.2019, з метою визначення вартості професійної (правничої) допомоги, що надавалася об`єднанням клієнту у конкретній судовій справі, сторони погоджують протокол, що міститиме детальний опис послуг, що надавались у конкретній судовій справі та їх вартість.

Відповідно до протоколу від 26.09.2019 №26/09/19 надана правова (правнича) допомога та її вартість має наступні складові:

- підготовка та направлення 04.07.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви ТОВ «АТБ-Маркет» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товару № UА500000/2019/000225/2 від 02.02.2019 та картки-відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500060/2019/00089 від 02.02.2019 р. за товаром: надувний матрац, загальна сума переплати ПДВ та імпортного збору складає 164 322,06 грн. вартість послуг 3500,00;

- підготовка та надсилання засобами поштового зв`язку відповіді на відзив на позовну заяву відповідачу та подання його в суд 22.08.2019 року - 3000,00 грн.;

- аналіз судової практики - 500,00 грн.;

- збір та аналіз документів, які є письмовими доказами по справі, а також їх оформлення - 1700,00 грн.;

- консультації Клієнту - 500,00 грн.;

- складення розрахунку судових витрат, які були понесені та заяви про судові витрати - 300,00 грн.;

- участь в судових засіданнях по справі № 160/6189/19 (02.09.2019,26.09.2019) - 2500,00 грн..Всього 12 000,00 грн..

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: Акти завдання-приймання наданих послуг до договору №08/02-19/1 від 08.02.2019 про надання правової (правничої) допомоги: від 31.07.2019 за квітень 2019 року, розмір гонорару за надання правової допомоги складає 900000 грн. та акт від 31.08.2019 за серпень 2019 року розмір гонорару за надання правової допомоги складає 900000 грн.; та акт від 30.09.2019 за вересень на суму 900000 грн..

Платіжне доручення №39191 від 05.08.2019 на суму 900000 грн., платіжне доручення №309072 від 04.09.2019 на суму 720000 грн.

При цьому суд зазначає, що доказів понесення витрат, а саме: 12000 грн., позивачем (платіжне доручення/квитанція) суду надано не було, як і не надано підтвердження зарахування на рахунок Адвокатського об`єднання «АЛЬЯНС» саме цих коштів.

Водночас, з наданих актів здачі-прийняття наданих послуг неможливо встановити реальний час, витрачений адвокатом на виконання відповідних послуг в межах справи №160/6189/19, обсяг таких послуг та виконаних робіт.

Також, вказані відомості відсутні і в договорі №08/02-19/1 про надання правової (правничої) допомоги від 08.02.2019 та в додатковій угоді №01/04/19 -ЗВ від 02.04.2019 до цього договору.

Наведене виключає можливість встановлення кількості витраченого адвокатом часу на надання професійної правничої допомоги у цьому випадку та, відповідно, встановлення співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката витраченому ним часу на виконання відповідних робіт (надання послуг).

При цьому, представником позивача у відповіді на відзив вказано, що на даний момент у позивача із відповідачем розглядається судами значна кількість справ, спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачем заявлено аналогічні вимоги; значну кількість таких справ вже розглянуто Третім апеляційним адміністративним судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію ТОВ «АТБ-маркет» з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, існувала певна судова практика з розгляду таких спорів.

За наведених обставин, витрати на оплату послуг адвоката з підготовки та подачі в Дніпропетровський окружний адміністративний суд позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2019/000225/2 від 02.02.2019 та визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00089 від 02.02.2019 у сумі 12000,00 грн. не є співмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), а тому доводи відповідача про завищення розміру цих витрат є обґрунтованими.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів сплати понесених витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 12000 грн., у зв`язку з чим заява щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 132, 134, 139, 143, 242-244, 246, 250, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, а саме: стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» судових витрат на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн. у справі № 160/6189/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 жовтня 2019 року.

Суддя О.В. Царікова