Справа № 189/1758/19
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1758/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.12.2019 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Херсонській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Юрченка Андрія Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАК №1591496 від 06.10.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК №1591496 від 06.10.2019 року, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Херсонській області Департаменту патрульної поліції Юрченком А.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., справу закрити.

Позов мотивований наступним.

06.10.2019 року позивач керував транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGX 18.440 (номерний знак НОМЕР_1 ), з напівпричепом марки BECTT 975310 (номерний знак НОМЕР_2 ).

06.10.2019 року, на 203 км автомобільної дороги М-14 в Херсонській області, Білозерський район, позивач був зупинений інспектором патрульної поліції Юрченком А.О., який виніс відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1591496 від 06.10.2019 року.

Відповідно до постанови позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України. Як зазначено у постанові, позивач керував ТЗ та буксирував напівпричіп платформа BECTT 975310 днз НОМЕР_2 , перевозив негабаритний вантаж та був недоукомплектований ціпками проти ожеледиці, чим порушив КМУ № 30 ч. 4 порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулиця або залізн. переїздами; на позивача накладений штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Позивач з винесеним рішенням не погоджується, вважає складену відносно нього постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Зокрема, зазначає, що з п. 7 оскаржуваної постанови вбачається, що працівник поліції притягує його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, але не конкретизує, за якою частиною, що є грубим порушенням закону, а також зазначає, що позивач нібито порушив п. 4 КМУ № 30, що передбачає порядок та умови отримання дозволу, але при цьому не зазначає у постанові конкретне обвинувачення.

Позивач також наполягає на тому, що під час зупинки ТЗ та винесення постанови ТЗ був укомплектований відповідно до п. 17 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими Постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 року, однак працівник поліції, всупереч доводам позивача, виніс постанову, посилаючись на те, що ланцюги не повинні мати ознак вживаності, у зв`язку з чим, позивач вважає, що наявність ознак вживаності ланцюгів не доводить того, що автомобіль ними не укомплектований.

Позивач також зазначає, що з матеріалів справи незрозуміло, на підставі чого працівник поліції дійшов висновку, що вантаж перевищує нормативно встановлені параметри.

Відповідач відзиву на позов не надав.

В судове засідання позивач не з`явився, у позові зазначив, що просить розглядати позов без його участі.

Відповідач в судове засідання, не з`явився, повідомлений про день, час та місце судового розгляду належним чином, жодних заяв та клопотань до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

06.10.2019 року, о 00 год. 46 хв., на 203 км автомобільної дороги М-14 в Херсонській області, Білозерський район, інспектор патрульної поліції Юрченко А.О. виніс відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1591496 від 06.10.2019 року.

Відповідно до постанови позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України. Як зазначено у постанові, позивач керував ТЗ та буксирував напівпричіп платформа BECTT 975310 днз НОМЕР_2 , перевозив негабаритний вантаж та був недоукомплектований ціпками проти ожеледиці, чим порушив КМУ № 30 ч. 4 порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулиця або залізн. переїздами; на позивача накладений штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень (а. с. 4).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%.

Дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. З, 4, 6 Порядку).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п. 18 Порядку).

Згідно п. 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів вантажу певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, визначені в ст. 251 КУпАП.

Жодних доказів проведення вимірювання габаритів вантажу, доказів проведення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам, дотримання визначених у дозволі умов і режиму руху транспортних засобів суду з використанням сертифікованого обладнання суду не надано.

Довідка з результатами габаритно-вагового вимірювання суду не надана.

Разом з тим, в постанові про адміністративне правопорушення відсутні відомості стосовно того, яким чином та за допомогою якого обладнання відповідачем встановлено параметри вантажу, так само, як і в постанові не зазначені параметри вантажу.

Таким чином, факт перевищення ширини вантажу нормативно встановлених розмірів належними та допустимими доказами відповідачем не доведений, отже, в суду немає підстав вважати, що позивач порушив закон та перевозив негабаритний вантаж в порушення п. 4 постановив КМУ № 30, не маючи на це дозволу.

Суду відповідачем також не надано жодних доказів відсутності ціпків проти ожеледиці у позивача.

Окрім того, суд зазначає, що Законом № 54-IX від 11.09.2019 року внесені зміни до ст. 132-1 КУпАП, зокрема, запроваджені частини (1 і 2) статті 132-1, які передбачають різні склади правопорушення і різних суб`єктів правопорушення.

В оскаржуваній постанові не зазначена кваліфікація діяння за будь-якою частиною статті 132-1 КУпАП, з чого суд робить висновок, що постанова складена з порушенням вимог статті 283 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250- 251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Херсонській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Юрченка Андрія Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАК №1591496 від 06.10.2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК №1591496 від 06.10.2019 року, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Херсонській області Департаменту патрульної поліції Юрченком Андрієм Олеговичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності №1591496 за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 06.10.2019 року - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 03 грудня 2019 року.

Суддя О.В. Чорна