Справа № 440/3451/19
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

03 грудня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/3451/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою /з урахуванням уточненої позовної заяви/ до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо повторного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 28 вересня 2018 року (зареєстрованого 01 жовтня 2018 року за №О-14234/0/25-18) з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2019 року у справі №440/193/19;

- зобов`язання надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району за межами населених пунктів Кам`янопотоківської сільської ради на підставі клопотання ОСОБА_1 від 28 вересня 2018 року (зареєстрованого 01 жовтня 2018 року за №О-14234/0/25-18) /а.с. 29-34/.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо повторного нерозгляду клопотання позивача від 28 вересня 2018 року відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі №440/193/19, що набрало законної сили 11 червня 2019 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) /а.с. 2-4/.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 39-42/ зазначив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі №440/193/19 відповідачем повторно розглянуто клопотання позивача та прийнято наказ №7102-СГ від 24 вересня 2019 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв`язку з відсутністю у Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повноважень на розпорядження земельною ділянкою.

11 листопада 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив /а.с.50-53/, в якій представник позивача зазначив, що наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №7102-СГ від 24 вересня 2019 року прийнятий з порушенням строків, встановлених законодавством, та після звернення до суду з цим позовом, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача щодо повторного розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Земельна ділянка, на яку претендує позивач, знаходиться за межами населеного пункту і відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності, а тому довід відповідача про відсутність повноважень є безпідставним.

За відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше, справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, а також у межах строку, встановленого статтею 258 цього Кодексу.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із клопотанням від 28 вересня 2018 року (вх. №О-14234/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту. До вказаного клопотання додав копії паспорта, ідентифікаційного номера заявника та графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки /а.с.43-44/.

Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №8626/0/26-18 від 12 жовтня 2018 року /а.с. 45/ ОСОБА_1 повідомлено, що вищезазначена земельна ділянка належить до земель колективної власності, а тому Головне управління не має правових підстав для задоволення його клопотання.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі №440/193/19 /а.с.15-16/, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11 вересня 2019 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: Кам`янопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у вирішенні клопотання ОСОБА_1 від 28.09.2018 (зареєстроване 01.10.2018 за №О-14234/0/25-18) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району (за межами населеного пунктів Кам`янопотоківської сільської ради); зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 28.09.2018 (зареєстроване 01.10.2018 за №О-14234/0/25-18) з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у цьому рішенні.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року у справі №440/193/19 /а.с. 17/ апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі №440/193/19 повернуто скаржнику.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі №440/193/19 набрало законної сили 11 червня 2019 року.

Вважаючи, що відповідач допустив бездіяльність щодо повторного розгляду клопотання від 28 вересня 2018 року (зареєстрованого 01 жовтня 2018 року за №О-14234/0/25-18) з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2019 року у справі №440/193/19, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що фактичною підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стала незгода позивача з бездіяльністю відповідача щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі №440/193/19.

Таким чином, розгляд заявлених позивачем вимог по суті буде передбачати надання правової оцінки питанню належного чи неналежного виконання або невиконанню відповідачем судового рішення у справі №440/193/19.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Аналогічно за приписами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02 червня 2016 року судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено такий вид судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах як визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду.

При цьому суд зауважує, що зазначені положення Кодексу мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів особи шляхом подання позову.

Контроль за правомірністю рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду, здійснюється судом в порядку, передбаченому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є фактично спонукання відповідача до вчинення певних дій на виконання судового рішення.

Отже, аналізуючи приписи вказаних норм, суд дійшов висновку, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень. Невиконання або неналежне виконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

А тому, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має звертатись до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідною заявою, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, які викладені в постановах від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 03 квітня 2019 року у справі №820/4261/18 та від 22 серпня 2019 року у справі №522/10140/17.

Отже, позов у цій справі фактично спрямований на зобов`язання відповідача виконати інше судове рішення - рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі №440/193/19 та фактично є однією із форм контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Щодо правозастосування наведеної процесуальної норми, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 9901/505/18 сформулювала наступний висновок: "поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити у світлі частини третьої статті 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. А тому суд першої інстанції правильно не зазначив суд, до юрисдикції якого мав би, за аргументами скаржника, належати розгляд цієї справи".

Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно із частиною другою статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною другою статті 132 вказаного Кодексу передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з частиною другої вказаної статті у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 09 вересня 2019 року.

Отже, сплачена позивачем сума судового збору підлягає поверненню.

Керуючись статтями 238-239, 243, 248, 256, 294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №440/3451/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, буд. 23, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код 39767930) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок коштів Державного бюджету України судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок), сплачений відповідно до квитанції №0.0..1 від 09 вересня 2019 року.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.І. Слободянюк