Справа № 160/4289/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/4289/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання: Новошицька О.О.

за участю: представника позивача: Петренко Марії Геннадіївни;

представника відповідача: Кравченко Павла Володимировича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 (головуючий суддя Лозицька І.О., повний текст складено 17.07.2019)

в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнати протиправним та скасувати пункт наказу, визнати протиправними висновки службового розслідування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулось до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області № 1291 від 06.04.2019 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність до заступника начальника - начальника патрульної поліції відділення поліції на станції № 2 Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1;

- визнати протиправними висновки службового розслідування від 06.04.2019 року, призначеного відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1005 від 15.03.2019 року щодо порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», та вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у неналежній організації та проведенні профілактичної та роз`яснювальної роботи з особовим складом відділення поліції на станції № 2 Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з питань недопущення порушень дисципліни та законності, заступником начальника - начальником патрульної поліції відділенні поліції на станції № 2 Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1.

Позов обґрунтовано тим, що не погоджується з п. 3 наказу Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області № 1291 від 06.04.2019 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про його неповну службову відповідність, а також висновки службового розслідування щодо нього від 06.04.2019 року, призначеного відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1005 від 15.03.2019 року щодо порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», та вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у неналежній організації та проведенні профілактичної та роз`яснювальної роботи з особовим складом відділення поліції на станції № 2 Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з питань недопущення порушень дисципліни та законності, та вважає їх протиправними. Адже, свої посадові обов`язки виконував належним чином, порушень службової дисципліни не допускав, а підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення послугувало кримінальне провадження №0000005 від 09.01.2019 року щодо оперуповноваженого СКП відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 ., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання та одержання неправомірної вигоди, у вигляді грошових коштів, окремими поліцейськими відділення поліції на станції № 2 Дніпровського ВП ГУНП.

На думку позивача, під час проведення розслідування кримінального та дисциплінарного правопорушення відповідач порушив права інших осіб, зокрема, позивача, до якого було застосовано дисциплінарне стягнення через обставини, до яких він не причетний. Позивач вказує, що в оскаржуваному висновку відповідач зазначає про матеріали кримінального провадження зібрані в ході розслідування кримінального правопорушення. Процесуальні документи кримінального провадження не є преюдиційними. Винну особу відповідно до норм Конституції України, кримінального законодавства повинно бути встановлено лише вироком суду. До цього моменту жодним чином не може бути порушено принципи презумпції невинуватості особи, більш того застосовано будь-яку іншу відповідальність для цієї особи або інших осіб без такого вироку суду яким буде встановлено наявність в діях особи ознак кримінального правопорушення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, обґрунтовано тим, що факт наявності протиправної бездіяльності позивача щодо виконання своїх обов`язків встановлено не було, а висновки перевірки базуються на суб`єктивних припущеннях відповідача. Суд першої інстанції також взяв до уваги, що кримінальне провадження було зареєстроване щодо оперуповноваженого СКП відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 ., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання та одержання неправомірної вигоди, у вигляді грошових коштів, окремими поліцейськими відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП, а не щодо позивача, який не може нести відповідальність за дії іншої особи, в тому числі підлеглого.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що особисто ОСОБА_1 доповідалося, що ним проведений аналіз стану дисципліни та законності та протягом 12-ти місяців 2018 року працівниками поліції на станції №2 Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції порушень дисципліна та законності не допускалось. Однак це не відповідає дійсності, оскільки за 12 місяців 2018 року 6 працівників поліції (станції №2) було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Також за 2 місяці 25019 року 1 працівник поліції (станції №2) притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Зазначає, що на саме ОСОБА_1 як на керівника покладається обов`язок щодо здійснення профілактики порушень дисципліна та законності серед працівників поліції. Службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 відповідні дії щодо профілактики порушень серед підлеглих не здійснювалися.

Позивачем до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, згідно яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що підстави та порядок дисциплінарної відповідальності поліцейського достатньо вичерпно законодавчо регламентовані. Підставами для призначення службового розслідування визначено: заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту). Однак, підставою для призначення службового розслідування щодо позивача стала інформація про надзвичайну подію за участю оперуповноваженого СКП (станції №2) ОСОБА_2 . При цьому, в матеріалах службового розслідування та у висновку йдеться про оголошення саме ОСОБА_2 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 386 КК України. Тобто за основу взяті матеріали кримінального провадження, що не є преюдиційними для цього провадження, та не містять даних щодо вчинення поліцейським дисциплінарного проступку. Зазначає, що ОСОБА_2 не був підлеглим позивача ( ОСОБА_1 ), а дані про вчинення поліцейським ОСОБА_2 дисциплінарного проступку не вказують на наявність дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 .

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити. Надав пояснення аналогічні, викладеним в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Надав пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.10.2006 року ОСОБА_1 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, з 07.11.2015 року. З 09.12.2016 року позивач займає посаду заступника начальника відділенні поліції, начальника патрульної поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1291 від 06.04.2019 року до ОСОБА_1 було застосоване дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Згідно з п. 3 вказаного Наказу, дане дисциплінарне стягнення застосоване за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось у неналежній організації та проведенні профілактичної та роз`яснювальної роботи з особовим складом відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП, з питань недопущення порушень дисципліни та законності.

Підставою для винесення вказаного наказу зазначено надзвичайну подію за участю оперуповноваженого СКП відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 , що сталась 14.03.2019 року.

За даним фактом поліцейськими ГУНП проведено службове розслідування, під час якого встановлено порушення з боку оперуповноваженого СКП відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 вимог п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзацу 1, 2 пункту 1 розділу II, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являють до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин суд першої інстанції правильно застосував норми Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної полії України, норми Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом МВС від 07.11.2018 року №893.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи підтверджується, що з вказаним наказом про притягнення до відповідальності №1291 від 06.04.2019 року позивач ( ОСОБА_1 ) був ознайомлений 10 квітня 2019 року, що підтверджується відміткою у Відомості про ознайомлення окремих поліцейських з наказом (а.с. 20, 22).

Водночас, в силу пояснень позивача, з матеріалами службової перевірки його ознайомлено не було, натомість, знаючи про те, що у відділенні проводиться така перевірка, ним було особисто надано письмові пояснення по факту подій, що відбулись 12.03.2019 року - 14.03.2019 року.

Позивач зазначає, що з матеріалами перевірки щодо службового розслідування відносно капітана поліції ОСОБА_2 , а також із висновком такої перевірки, позивача ( ОСОБА_1 ) також не було ознайомлено.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1005 від 15 березня 2019 року, згідно якого призначено службову перевірку за фактом надзвичайної події за участю оперуповноваженого СКП відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 (а.с. 23).

Згідно з затвердженим висновком про результати службового розслідування від 06.04.2019 року, запропоновано (а.с 24-31):

- (1) інформацію про надзвичайну подію за участю оперуповноваженого СКП відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 вважати такою, що знайшла своє об`єктивне підтвердження в діях окремих поліцейських відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП наявність дисциплінарних проступків встановленими, а службове розслідування завершеним.

- (4) зокрема, щодо ОСОБА_1 , запропоновано за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», та вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у неналежній організації та проведення профілактичної та роз`яснювальної роботи з особливим складом відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП, з питань недопущення порушень дисципліни і законності, - застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність (а.с. 30 з/с).

Водночас, матеріали справи свідчать, що в силу п. 18 Посадових інструкцій заступника начальника відділення поліції - начальника сектору патрульної поліції відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП (а.с. 34-35) - заступник начальника відділення поліції - начальник сектору патрульної поліції відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП - виконує завдання і обов`язки затверджені посадовими інструкціями, зокрема, організовує та проводить профілактичну та роз`яснювальну роботу з особовим складом вищевказаного відділення поліції, з питань недопущення порушень дисципліни та законності поліцейськими, вчинення корупційних правопорушень, а також відповідальності за такі порушення та їх наслідки (а.с. 35 з/с).

На думку відповідача, вивчивши під час службового розслідування протоколи оперативних нарад при керівництві відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП від 12.10.2018 року №45.14/3452, від 11.01.2019 року №45.14/150 та від 05.03.2019 року №45.14/702 (а.с. 36-44) з`ясовано, що питання щодо стану та зміцнення дисципліни та законності у підрозділі розглядалися формально, про що свідчить аналогічний зміст пунктів вказаних протоколів з цього питання. Крім цього, поліцейські, які порушили дисципліну (згідно з довідкою СКЗ Дніпровського ВП ГУНП від 29.03.2019 року №45/20-1088 у період з 07.10.2018 року по теперішній час - 5 осіб), та їх безпосередні керівники на цих нарадах не заслуховувались, причини та умови зазначених порушень не розглядалися заходи щодо недопущення подібного не вживалися

Вищевказані висновки відповідача покладені в основу рішення начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Глуховері В.А. про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Позивач не погоджується з п. 3 Наказу Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області №1291 від 06.04.2019 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, а також з висновками службового розслідування від 06.04.2019 року, призначеного, відповідно до Наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1005 від 15.03.2019 року щодо порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», та вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у неналежній організації та проведенні профілактичної та роз`яснювальної роботи з особовим складом відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП, з питань недопущення порушень дисципліни та законності.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що спірні правовідносини знаходяться в межах застосування Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної полії України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконання службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

При цьому, у відповідності до норми п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної полії України, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни.

З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

- контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни,

- аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові,

- проводити профілактичну роботу зі зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

Водночас пунктом 18 Посадової інструкції заступника начальника відділення поліції - начальника сектору патрульної поліції відділення поліції на станції №2 Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженою начальником Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 02.07.2018 року (а.с. 34-35), визначено обов`язок заступника начальника відділення поліції - начальника сектору патрульної поліції відділення поліції на станції №2 Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо організації та проведення профілактичної та роз`яснювальної роботи з особовим складом ВП, з питань недопущення порушень дисципліни і законності поліцейськими, вчинення корупційних правопорушень, у тому числі транспортної дисципліни, а також відповідальності за такі порушення та їх наслідків.

З зазначеною Посадовою інструкцією позивач ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 35 з/с).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріалами справи підтверджується, що за участі позивача неодноразово проводилась роз`яснювальна робота щодо стану дисципліни, стану транспортної дисципліни та антикорупційної діяльності, законності та інших подій пов`язаних з особовим складом Національної поліції України за грудень 2018 року та січень - березень 2019 року. Це підтверджується, зокрема, протоколами оперативної наради від 11.01.2019 року №45.14/150, від 25.02.2019 року №45.14/577, від 05.03.2019 року №45.14/702 (а.с. 36-44).

Тож, матеріалами справи підтверджується, що позивач як особа, що займає керівну посаду на нарадах доповідав про стан дисципліни та законності, стан транспортної дисципліни та антикорупційної діяльності у відділенні поліції на станції №2 за весь 2018 рік та поточні місяці 2019 року. У цих доповідях ним неодноразово зазначалось про високий рівень дисципліни працівників ВП, відсутність будь-яких порушень дисципліни та законності, відсутності будь-яких надзвичайних подій за їх участю. На виконання керівних та розпорядчих документів ДВП та ГУНП особовому складу ВП постійно наголошувалось на недопустимості відступу від норм закону, невідворотність покарання за вчиненні протиправні діяння, зосереджувалась увага поліцейських на забезпечення конституційних прав та свобод громадян, поваги до честі і гідності, життя та здоров`я особи; також позивачем як посадовою особою проводились інструктажі з добовими нарядами, які заступають на службу, щодо неухильного дотримання законодавства, виявлення та реагування на усі правопорушення; щодо проведення роз`яснень та інструктажів працівники особового складу підписували відомість, серед яких і працівники, щодо яких виявлено порушення службової дисципліни.

На додаткових заняттях 15.02.2019 року та 11.03.2019 року в системі службової підготовки проводилась профілактична робота з поліцейськими, вивчались відомчі накази МВС України, Національної поліції України, ГУНП в Дніпропетровській області, з метою укріплення дисципліни та законності, недопущення порушень антикорупційного законодавства, у тому числі транспортної дисципліни.

Особливу увагу позивач приділяв Наказу Національної поліції від 23.09.2016 року №920, наказу ГУНП від 10.02.2017 року №545 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни», на нарадах, інструктажах, у повсякденній діяльності позивачем доводилося до свідомості підлеглих про недопущення порушення законності, вивчали з особовим складом Закон України від 15.03.2018 року №2337 - VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Натомість підлеглим позивача - капітаном поліції ОСОБА_2 допущено надзвичайну подію, яка покладена в основу притягнення позивача, до дисциплінарної відповідальності як керівника ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції, службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також, які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь, гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз матеріалів справи та встановлених фактичних обставин справи вказує, що позивач належним чином дотримувався службової дисципліни, належно виконував визначені чинним законодавством та посадовою інструкцією обов`язки заступника начальника ВП, начальника патрульної поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Водночас в силу ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Водночас, позивач не може нести відповідальність за порушення п. 18 посадової інструкції, оскільки безпосередньо позивачем вказаний пункт не був порушений, оскільки матеріалами справи підтверджується здійснення позивачем відповідних організаційних, профілактичних та роз`яснювальних робіт з особовим складом.

З огляду на аналіз викладених вище норм позивач не проявляв протиправної бездіяльності щодо виконання своїх службових обов`язків, що підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вплив заступника начальника на поведінку його підлеглих не може виходити за межі тих повноважень, які йому надані, при цьому, суб`єктивні судження членів дисциплінарної комісії не можуть бути покладені в основу висновку щодо дисциплінарного проступку особи.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно з наказом від 15.03.2019 року, підставою для проведення службового розслідування стала інформація про надзвичайну подію за участю оперуповноваженого СКП відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2

Тобто, з висновку про результати розслідування вбачається, що підставою проведення перевірки стало кримінальне провадження №0000005 від 09.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання та одержання неправомірної вигоди, у вигляді грошових коштів, окремими поліцейськими відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП. Працівниками військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, ТУ ДБР, розташованому у місті Полтаві, УСБУ в Дніпропетровській області та Дніпропетровського управління ДВБ НП України, у рамках вищевказаного кримінального провадження задокументовано протиправну цільність оперуповноваженого СКП відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП капітана поліції Патретного Ю.І., який вимагав та отримав неправомірну вигоду, у вигляді грошових коштів у сумі 1000 доларів США, від громадянина ОСОБА_3 .

Однак, згідно з Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, ствердженого Наказом МВС від 07.11.2018 року №893 (далі - Порядок №893), підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Тобто, вказаним вище Порядком №893 не визначено такої підстави для призначення службового розслідування як інформація про надзвичайну подію.

Відповідно до параграфу 5 Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Письмові клопотання поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, про отримання і долучення до матеріалів службового розслідування документів, отримання додаткових пояснень від інших осіб подаються голові або членам дисциплінарної комісії в межах строку проведення службового розслідування.

Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

- надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

- подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

- ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбаченим Кримінальним процесуальним кодексом України, Законом України "Про захист персональних даних", Законом України "Про державну таємницю" та іншими законами;

- подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

- користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від давання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, не допускається, а підлягає відкладенню до його протверезіння.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарною комісією враховуються пом`якшуючі обставини при застосування дисциплінарного стягнення.

Так, норми цієї статті передбачають, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування вданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Вказані норми застосовуються до порушника Дисциплінарного статуту Національної поліції, водночас, позивача не можна визначити порушником, оскільки ним було проведена відповідна профілактична робота.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Стаття 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту встановлює, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Водночас, матеріали справи не містять даних, що стосовно позивача було проведене службове розслідування. Наявність висновку про результати службового розслідування відносно капітана поліції ОСОБА_2 не є службовим розслідуванням відносно ОСОБА_4 (позивача).

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Стаття 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначає, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що факту наявності протиправної бездіяльності позивача щодо виконання своїх обов`язків встановлено не було, а висновки перевірки базуються на суб`єктивних припущеннях відповідача щодо позивача.

Кримінальне провадження зареєстроване щодо оперуповноваженого СКП відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання та одержання неправомірної вигоди, у вигляді грошових коштів, окремими поліцейськими відділення поліції на станції №2 Дніпровського ВП ГУНП, а не позивача, який не може нести відповідальність за дії іншої особи, в тому числі підлеглого.

Так, Верховний Суд у постанові від 26.07.2019 року, справа № 815/5156/16, адміністративне провадження № К/9901/23814/18, висловив правову позицію про те, що однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку. Аналіз співвідношення кримінальної та дисциплінарної відповідальності особи, свідчить про те, що перша застосовується за діяння, котре є суспільно небезпечним, охоплюється положеннями КК України, та за яке передбачено найбільш суворий захід державного примусу. На відміну від кримінальної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для не застосування зазначених норм.

У рішенні по справі "Лавентс проти Латвії", 28 листопада 2002 року, зазначено, що п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, - щоб вони утримувались від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять в вину, доти, ця вина не буде офіційно встановлена судом.

Враховуючи, що на даний час відсутній вирок у кримінальній справі щодо обвинувачення капітана поліції ОСОБА_2 , не можна дійти остаточного висновку про невиконання службових обов`язків іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій/рішень, водночас доводи позивача, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи, тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 20.11.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 20.11.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 28.11.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова