Справа № 1.380.2019.004814
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року№ 857/10970/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року, постановлену суддею Кедик М.В., м. Львів, про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСІТІ ТРЕЙД» до Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних на стороні відповідача - АТ «Мегабанк» про визнання протиправним і скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

20.09.2019 позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМСІТІ ТРЕЙД» звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить визнати протиправним і скасувати наказ відповідача від 22.08.2019 № 2634/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі шляхом заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна, яке знаходиться в м. Львів по вул. Городоцькій, 170.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задоволено частково. Заборонено Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, а також будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна за адресою вул. Городоцька, 170 у м. Львові, щодо якого скасовані рішення про держану реєстрацію наказом Міністерства юстиції України від 22.08.2019 № 2634/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» до ухвалення судового рішення в адміністративній справі № 1.380.2019.004814. У решті заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що між позивачем та ВАТ «Львівська макаронна фабрика» існує спір навколо нерухомого майна за адресою вул. Городоцька, 170 у м. Львові, про які йдеться в наказі Міністерства юстиції України від 22.08.2019 № 2634/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень». Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти подальші реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її необґрунтованою, постановленою з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, Акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ» оскаржило її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що 08.07.2019 державними реєстраторами КП «Реєстрація майна та бізнесу», Львівська обл. Ревакович І.І . та Бойко Х.Р. було здійснено переоформлення права власності з ВАТ «Львівська макаронна фабрика» на ТОВ «ФК «ІНТЕРЕС ГРУП» на підставі документів наданих та підписаних директором Борисом А.В. на таке майно: виробничий корпус «А2-3», виробничий корпус «АЗ-4», товарний цех «Г-1», компресорна «Б-1», адміністративний корпус «А-5», механічна майстерня «В-2», склад «Є-2», склад готової продукції «АІ- 5», гараж «Е-1», склад «Д-І» та інші нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 170. Підставою для реєстраційних дій зазначено ст. 36 Закону України «Про іпотеку». Вищевказані незаконні дії суперечать мораторію, введеному Господарським судом Львівської області у справі №8/29 про банкрутство ВАТ «Львівська макаронна фабрика» та ст.ст. 18, 19, 38 Закону про банкрутство. З метою ускладнення повернення незаконно відчуженого майна 09.07.2019 ТОВ «ФК «ІНТЕРЕС ГРУП» внесла нерухоме майно до статутного капіталу ТОВ «ПРОМСІТІ ТРЕЙД» (43024391), яке в свою чергу 13.07.2019 передало його TOB «СІТІКОМ ЕСТЕЙТ» (43036035) у виконавчому провадженні за зобов`язаннями, які нібито виникли між зазначеними юридичними особами. І в завершення рейдерської схеми 15.07.2019 ТОВ «СІТІКОМ ЕСТЕЙТ» здійснило поділ майнового комплексу на 17 нових об`єктів нерухомого майна з відкриттям нового розділу в реєстрі нерухомості та передало їх в іпотеку фізичній особі. Всі вищезазначені дії були скасовані як незаконні рішенням Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, яке введене в дію Наказом Міністерства юстиції України №2634/5 від 22.08.2019 «Про скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяжень». Отже, кінцевим власником майна, право власності на яке скасовано оскаржуваним наказом, було ТОВ «СІТІКОМ ЕСТЕЙТ», відповідно на майно може претендувати лише воно, а у Позивача у даній справі - ТОВ «ПРОМСІТІ ТРЕЙД» - відсутні права на нерухоме майно, право даного товариства теоретично порушене лише скасуванням реєстраційної дії.

Апелянт звертає агу, що ТОВ «СІТІКОМ ЕСТЕЙТ» вже скористалося свої правом на судове оскарження та звернулося до Господарського суду міста Києва (справа №910/12641/19) із позовною заявою про скасування Наказу Міністерства юстиції України №2634/5 від 22.08.2019 р. та з заявою про забезпечення позову (у задоволенні якої відмовлено) з позовними вимогами, ідентичними до вимог ТОВ «ПРОМСІТІ ТРЕЙД» у даній справі.

Апелянт, вважає, що дії TOB «СІТІКОМ ЕСТЕЙТ», ТОВ «ПРОМСІТІ ТРЕЙД» та ОСОБА_3 є скоординованими та спрямованими на штучне перешкоджання руху справи №8/29 про банкрутство ВАТ «Львівська макаронна фабрика» і мають ознаки зловживання процесуальними правами шляхом оскарження одного й того ж наказу в судах різних юрисдикцій та подання до кожного суду заяв про забезпечення позову.

Крім того, апелянт звертає увагу, що постановою Господарського суду Львівської області від 10.01.2012 р. у справі №8/29 ВАТ «Львівська макаронна фабрика» () визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. З моменту порушення справи про банкрутство до боржника підлягають застосуванню саме норми спеціального закону - Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - «Закон про банкрутство»), у тому числі з моменту визнання боржника банкрутом стосовно майна банкрута діє визначений особливий правовий режим (щодо розпорядження, реалізації, скасування обтяжень тощо), встановлений саме нормами цього Закону.

Відтак, апелянт вважає, що жодних правових підстав для задоволення заяви ТОВ «ПРОМСІТІ ТРЕЙД» про забезпечення позову не було.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Слід зазначити, що підстави забезпечення позову, передбачені ч.2 ст.150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч.2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно ч. 6 ст. 154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Отже, ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням: 1) висновків про існування:

- обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або

- очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

На думку колегії суддів суду апеляційної інстанції наведені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених ст.151 КАС України.

Сама ж лише незгода позивача із діями суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 22.08.2019 № 2634/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Відтак, судом першої інстанції помилково вжито заходів забезпечення позову у даній справі шляхом заборони Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, а також будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна, щодо якого скасовані рішення про держану реєстрацію наказом Міністерства юстиції України від 22.08.2019 № 2634/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» до ухвалення судового рішення в адміністративній справі №1.380.2019.004814.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення адміністративного позову у даній справі, прийняв рішення з помилковим застосуванням норм процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в забезпеченні позову з наведених вище підстав.

Згідно з положеннями ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Керуючись сттатями 243, 308, 315, 317, 321, 322, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року про забезпечення позову у справі №1.380.2019.004814 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСІТІ ТРЕЙД» до Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних на стороні відповідача - АТ «Мегабанк» про визнання протиправним і скасування наказу скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви ТзОВ «ПРОМСІТІ ТРЕЙД» про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. Б. Хобор
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 04.12.2019.