Справа № 240/9454/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Житомир справа № 240/9454/19

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Магдич В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Скородинського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення №UА101000/2019/200163/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА101070/2019/00432, які винесені 30.05.2019 Житомирською митницею ДФС.

Свої доводи незаконності оскаржуваних рішень позивач обґрунтовує тим, що заявлена ним митна вартість автомобіля марки Mazda, CX 5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, з робочим об`ємом циліндрів 2193 см.кв., що мав істотні пошкодження після ДПТ в сумі 3000 швейцарських франків підтверджена фактичними документами, а митна вартість визначена на умовах корегування митним органом в сумі 13500 швейцарських франків безпідставна та базується виключно на припущеннях відповідача та неофіційних джерелах, що у свою чергу призвело до збільшення вартості розмитнення його автомобіля до 141276 грн.

Позивач, вважає порушеними конституційні норми та норми митного законодавства, звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання у справі. Встановлено сторонам, які беруть участь у справі, строки для подання заяв по суті справи.

5 вересня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву №1938/9/06-70-10 від 05.09.2019 (а.с.116-121).

Зі змісту поданого відзиву слідує, що документи, які були подані позивачем разом із митною декларацією до митного оформлення, у відповідності до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, проаналізовані на предмет наявності у них розбіжностей. В ході такого аналізу встановлено, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу власником зазначено особу, відмінну від тієї, що склала фактуру (інвойс) № б/н від 30.03.2019, що викликало сумніви у достовірності правочину, у тому числі у праві власності особи, що склала рахунок - фактуру, на оцінюваний товар, праві розпоряджатися таким товаром та визначати ціну продажу транспортного засобу.

Крім того, представник відповідача у відзиві зазначає, що наданий до митного оформлення платіжний документ R062351SC1700091 від 30.03.2019 не містив інформації про товар, за який здійснюється оплата та сплачено кошти. Вказує, що у довідці про транспортні витрати не вказано маршрут слідування, що у свою чергу позбавляє орган доходів та зборів можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, яка є складовою митної вартості оцінюваного товару.

Серед іншого, наголошує, що надана копія митної декларації країни відправлення №МRN 19СН3417 від 07.05.2019 не могла бути використана як документ, що підтверджує митну вартість товару, оскільки не містила відомостей про відправника та одержувача, що здійснюють дану зовнішньоекономічну операцію.

Разом з тим, представник відповідача звертав увагу на той факт, що у наданій декларації зазначено, що транспортний засіб транспортували на лафеті, тоді як в акті про проведення митного огляду з кордону №UА205010/2019/417679 зазначено, що автомобіль MAZDA СХ-5 номер кузова - НОМЕР_1 переміщався своїм ходом (зазначений показник одометра 175345 км.), проте в акті про проведення митного огляду в зоні діяльності Житомирської митниця ДФС показник однометра зазначено - 101374 км. При цьому стверджує, що декларантом, на вимогу органу доходів та зборів додаткових документів не подано.

Вказав, що методи визначення вартості товару 2а і 2б не могли бути застосовані у зв`язку із відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, а 2в і 2г у зв`язку із відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. При цьому, митна вартість визначена за резервним методом та із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаних органами доходів та зборів митних вартостях митної декларації №UA205100/2019/7513 від 25.04.2019 з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року і становить 13800 Швейцарських крон/шт

Ухвалою судді від 19.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання у справі на 12.09.2019, яке було відкладено на 29.10.2019 у зв`язку із необхідністю позивачу надати додаткові докази у справі (а.с.161-162).

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати занесеної секретарем судового засдання до протоколу судового засідання від 12.09.2019 продовжено підготовче засідання у справі (а.с.162).

Відповідно до ухвали, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 29.10.2019, закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с.168). Розгляд справи, призначений на 29.10.2019 було відкладено на 21 листопада 2019 року у зв`язку із необхідністю надання додаткових доказів у справі.

У судовому засіданні, призначеному на 21.11.2019, позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволення позову з підстав, наведених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 в березні 2019 року у Швейцарії придбав пошкоджений внаслідок ДПТ транспортний засіб марки MAZDA, модель СХ-5, календарний рік виготовлення 2014.

17.05.2019, позивачем через уповноваженого представника - ТОВ «АВИКОМ» в зоні діяльності Житомирської митниці ДФС, з метою митного оформлення ввезеного на митну територію України транспортного засобу, подано до митного оформлення митна декларація № UA101070/2019/028884 на транспортний засіб марки MAZDA, модель СХ-5, календарний рік виготовлення 2014, разом з документами, що посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування (а.с.123).

Крім того, на вимогу органу доходів та зборів декларантом подано переклад на українську мову рахунку - фактури №б-н від 30.03.2019 та митної декларації країни відправлення № 19СН3417 від 07.05.2019.

При подачі електронної митної декларації типу ІМ40ДЕ декларант самостійно визначив митну вартість за основним методом, що підтверджується даними електронної митної декларації графа 43, код 1.

Подані разом з митною декларацією до митного оформлення відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України документи відповідачем проаналізовані на предмет наявності у них розбіжностей, всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

В ході аналізу поданих декларантом документів митним органом встановлено, зокрема:

- що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу власником зазначено особу, відмінну від тієї, що склала рахунок-фактуру № б/н від 30.03.2019;

- платіжний документ №RO62351SC1700091 від 30.03.2019 не містив інформації про товар, за який здійснюється оплата, та кому сплачено кошти;

- у довідці про транспортні витрати від 17.05.2019 витрати по доставці автомобіля входять у вартість автомобіля, що не підтверджується відомостями рахунку-фактури, а також у вказаній довідці не вказано маршрут слідування;

- копія митної декларації країни відправлення № МRN 19СН3417 від 07.05.2019 не містила відомостей про відправника та одержувача, що здійснюють дану зовнішньоекономічну операцію;

- розбіжності у показниках одометра вказаного транспортного засобу.

На виконання вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслано повідомлення про надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), однак додаткових документів декларантом відповідачу не надано.

Відповідачем митна вартість транспортного засобу була визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів та зборів митних вартостях МД від 17.05.2019 №UА101070/2019/028884 з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року і становила 13800 Швейцарських крон.

З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів з декларантом проведено консультацію, в ході якої декларантом надавалася інформація щодо вартості схожого товару.

За результатами опрацювання документів та проведення консультацій, митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів Житомирської митниці ДФС №UA101000/2019/200163/2 від 30.05.2019, відповідно до якого скориговано митну вартість товару за №UA101070/2019/028884, а саме: автомобіль марка-MAZDA; модель-СХ-5; Після ДТП; колір-чорний; номер кузова - НОМЕР_1 ; кількість місць 5; призначення для перевезення пасажирів на дорогах загального користування; двигун н/в тип двигуна дизель; робочий об`єм циліндрів двигуна 2191 см.кв.; що був у використанні; тип кузова універсал; колісна формула 4x2; календарний рік виготовлення 2014; модельний рік виготовлення 2004; дата першої реєстрації 28.01.2014, країна виробництва Японія, з 3000 Швейцарських крон до 13800 Швейцарських крон (а.с.148).

Для завершення процедури розмитнення автомобіля, 31.05.2019 позивач доплатив митні платежі, згідно квитанції №0.1.1 на суму 93256 грн (а.с.56), а тому з урахуванням платежів, сплачених 08.05.2019 в розмірі 48020 грн (а.с.57) сукупна вартість розмитнення автомобіля склала 141276 грн.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим митним органом рішенням про коригування митної вартості товарів та вважає його незаконним, оскільки загальна вартість розмитнення товару є більшою ніж коштував при купівлі сам транспортний засіб, а тому звернувся із вказаним позовом до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі МК України), Податковим кодексом України (далі ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Частинами 1 - 3 статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); не впливають значною мірою на вартість товару; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.1 ст.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

В силу частини першої статті 53 МК України у випадках, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування,-страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст. 53 МК України).

У частині 1-3 статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Разом з тим, частиною 6 вказаної статті встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

В свою чергу частиною другою статті 55 МК України встановлено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Аналіз вищевикладених норм, дає підстави вважати, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на викладене, суд зазначає, що саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Так, як свідчать матеріали справи, відповідач, як на підставу для прийняття рішення про коригування вартості транспортного засобу, вказує на факт розбіжностей у документах наданих декларантом та ненадання на виконання вимог ч.3 ст.53 МК України додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), однак додаткових документів декларантом відповідачу не надано.

При цьому, з матеріалів справи слідує, що позивачем з метою митного оформлення транспортного засобу до Житомирської митниці ДФС разом з митною декларацією подані наступні документи:

- рахунок-фактуру (інвойс) № б/н від 30.03.2019 та угоду купівлі-продажу (а.с.30);

- акт про проведення огляду товару № UA 205010/2019/417679 від 09.05.2019, складений в зоні діяльності Волинської митниці ДФС під час перетину митного кордону України (а.с.137-138);

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 05.02.2014 (а.с.139);

- платіжний документ, що підтверджує вартість товару №R062351SСІ700091 від 30.03.2019 (а.с.77);

- довідку про транспортні витрати від 17.05.2019 (а.с.140);

- копію митної декларації країни відправлення № 19СН3417 від 07.05.2019 (а.с.128-129).

Крім того, позивачем додатково до митного органу надано висновок автотоварознавчого дослідження №2/17 від 21 травня 2019 року щодо визначення вартості автомобіля MAZDA модель СХ-5, календарний рік виготовлення 2014, що ввозиться на територію України згідно якого вартість транспортного засобу на дату оцінки складає 35163,49 грн, разом із відомостями щодо ремонтної калькуляції №184 від 21.05.2019, згідно з якою вартість ремонту вказаного транспортного засобу становить 599579,85 грн (а.с.42), роздруківки з інтернет порталу https://www.mobile.de та https://www.autoscout24/com/ua щодо цін на ідентичні автомобілі (а.с.48-49) та фото таблиці вказаного транспортного засобу (а.с.50-52).

Дослідивши вищевказані документи, суд вважає за необхідне вказати, що надані позивачем при митному оформленні кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну.

Крім того, митна вартість вказаного транспортного засобу додатково підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження, який міститься в матеріалах справи та відповідно до якого вартість вказаного автомобіля становить 35163,49 грн, будь-який додаткових доказів, на спростування інформації викладеної у такому висновку представником відповідача до суду не надано, а тому у суду відсутні обґрунтовані підстави для неприйняття вищевказаного висновку щодо вартості авто. Вказаний висновок складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , який є атестованим судовим експертом, що підтверджується копією кваліфікаційного свідоцтва оцінювача МФ №3794 від 17.09.2015 (а.с.164) та який в свою чергу несе відповідальність за достовірність інформації наданої за результатом дослідження.

Щодо аргументів відповідача про те, що у свідоцтві про право власності на автомобіль від 21.01.2014 ім`я власника не співпадає з ім`ям особи, яка здійснила продаж вказаного транспортного засобу, позивач пояснює тим, що зазначене авто придбане ним з торгівельної площадки «РС Автомобіль ГмбХ», якій було передано пошкоджений автомобіль під реалізацію його власницею Анною Брахер. На підтвердження своєї позиції, позивачем надано до суду письмове підтвердження факту продажу автомобіля MAZDA CX-5 власника такого торгівельного майданчику Моххамеда Рахаля (а.с.177-179), який на підставі Угоди купівлі-продажу та Квитанції (Продаж) продав вказаний транспортний засіб за 3000 Швейцарських франків позивачу (а.с.30).

Таким чином, суд не погоджується з позицією відповідача, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, зокрема щодо митної вартості товарів та її складових.

Посадова особа відповідача обмежилася лише загальним висновком про те, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують вартість товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, не зазначив у рішенні про коригування митної вартості товарів які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, в чому полягає невідповідність даних або які розбіжності наявні в поданих декларантом документах, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті частини другої статті 55 МК України.

Крім того, суд зауважує, що зазначене знаходить своє відображення і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року у справі №820/636/17, а зокрема, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України (яка використовувалася відповідачем під час визначення митної вартості транспортного засобу), оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Отже, в контексті викладеного, суд відмічає, що матеріали справи не містять доказів, що при коригуванні митної вартості вищезазначеного транспортного засобу, органом доходів і зборів враховувались його індивідуальні недоліки та особливості та факт перебування вказаного автомобіля в ДТП.

Таким чином, Житомирською митницею ДФС при прийнятті рішення про коригування митної вартості імпортованого автомобіля не наведено достатньо обґрунтувань щодо визначення митної вартості імпортованого автомобіля саме в розмірі 13800 Шведських крон, та які складові вплинули на формування саме такої вартості, яка майже в п`ять разів вища від розрахованої декларантом його вартості.

Посилання відповідача щодо неточностей та розбіжностей в митних документах в сукупності з іншими доказами по справі не підтверджують правомірність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем документів для визначення митної вартості товару. А саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Враховуючи наявність порушеного права та необхідність його судового захисту, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Житомирської митниці ДФС з винесення рішення №UА101000/2019/200163/2 від 30.05.2019 про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА101070/2019/00432 від 30.05.2019 та визнати протиправними та скасувати рішення №UА101000/2019/200163/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА101070/2019/00432, які винесені 30.05.2019 Житомирською митницею ДФС.

Частиною 1 та 2статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) до Житомирської митниці ДФС (вул. Перемоги, 25,Житомир,10003. РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправними дії Житомирської митниці ДФС з винесення рішення №UА101000/2019/200163/2 від 30.05.2019 про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА101070/2019/00432 від 30.05.2019.

Визнати протиправними та скасувати рішення №UА101000/2019/200163/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА101070/2019/00432, які винесені 30.05.2019 Житомирською митницею ДФС.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці ДФС сплачений судовий збір в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене 03 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Єфіменко Ольга Володимирівна