Справа № 520/4159/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 р.Справа № 520/4159/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник позивача ОСОБА_20

позивач ОСОБА_1

представник відповідача Волох О.С.

представник відповідача Синюшко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 31.07.19 року по справі № 520/4159/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області , Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів,поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1 від 20.02.2019 в частині щодо накладення на слідчого слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у догани;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 202 від 04.03.2019 в частині щодо накладення на слідчого слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 319 від 01.04.2019 в частині щодо накладення на слідчого слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції та поновити на посаді слідчого слідчого відділення Липецького відділенні поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Зазначив, що не погоджується ані з висновками проведених службових розслідувань, ані з обраними видами стягнень. Вказав на те, що під час проведення службового розслідування було грубо порушено його право на захист, його не було повідомлено про проведення службового розслідування, він не викликався для надання пояснень, що послугувало позбавлення його права подачі необхідних документів та можливого допиту інших незацікавлених свідків. Зазначив, що вказані накази не відповідають ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідачі подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просили скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представники відповідачів, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в органах МВС України та за результатами проведеної атестації був переведений до органів Національної поліції України.

Наказом № 3 від 07 листопада 2015 року позивач призначений на посаду старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області, 17.08.2016 під час проходження атестації працівників поліції отримав оцінку - 2 заслуговує на підвищення в посаді.

27.06.2018 наказом № 585 Національної поліції України від 27.06.2018 присвоєно чергове спеціальне звання капітан поліції.

17.07.2018 наказом ГУ НП в Харківській області № 185 призначений на посаду слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області.

Наказом ГУ НП в Харківській області № 256 покладено обов`язки т.в.о. начальника СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області з 10.09.2018 по 29.09.2018.

Наказом ГУ НП в Харківській області № 275 від 16.10.2018 виконання обов`язків т.в.о. начальника СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області припинено.

На момент звернення до суду позивач проходить службу на посаді слідчого слідчого відділення Липецького відділенні поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області у званні капітан поліції.

Наказом ГУ НП в Харківській області № 30о/с від 29.01.2019 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 69 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку зі службовою необхідністю та з метою забезпечення належного виконання службових завдань, покладених на підрозділ, на позивача покладено тимчасове виконання обов`язків за посадою заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Печенізького відділення поліції Чугуївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, з 29.01.2019 по 29.03.2019.

Наказом ГУ НП в Харківській області 45о/с від 07.02.2019 припинено тимчасове виконання обов`язків: відповідно до ст. 69 Закону України «Про Національну поліцію»: за посадою заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Печенізького відділення поліції Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_1 /0083622/, слідчим слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Судом встановлено, що стосовно позивача застосовані такі дисциплінарні стягнення:

- догана - наказом Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1 від 20.02.2019;

- сувора догана - наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 202 від 04.03.2019;

- звільнення із служби в поліції - наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 319 від 01.04.2019.

Непогодившись із азначеними наказами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідач, при прийнятті спірних наказів, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Обставини допущених позивачем порушень були належним чином встановлені в ході службового розслідування, його висновки є обґрунтованими, а застосоване стягнення - відповідним вчиненому порушенню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності НПУ, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в НПУ визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII) .

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.18 Закону №580-VІІІ, поліцейський зобов`язаний : 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частинами першою та другою статті 19 цього Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, який набрав чинності з 07.10.2018 (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Частиною 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування, яке призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (ч. 2, 3, 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок № 893).

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку (п. 2 розд ІІ Порядку № 893).

Відповідно до вимог п. 4 розд V Порядку № 893 службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 13 розд. V Порядку № 893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Згідно з п. 7 розд. ІV Порядку № 893 відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості:

- дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

- підстава для проведення службового розслідування;

- форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження). <…>

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

- обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

- посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

- пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

- пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

- документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

- обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.<…>

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

- висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;

- вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;

- відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

- запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування. (п. 2, 3, 4, 5 розд. VІ Порядку № 893)

Щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани на підставі наказу Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1 від 20.02.2019, судом встановлені такі обставини.

Зазначений наказ було винесено за порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог Внутрішнього розпорядку для поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області, затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 року № 818 та п. 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, у частині допущення несвоєчасного прибуття на службу.

Як свідчать матеріали справи 22.12.2018 до Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області надійшов лист зі слідчого управління ГУ НП в Харківській області (вх. 2537 від 22.12.2018) за фактом можливого порушення службової дисципліни слідчим СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_1 .

Наказом начальника Харківського ВП ГУНП в Харківській області від 21.01.2019 №26 призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію.

Службовим розслідуванням встановлено, що 06.12.2018 за вх. №3-3315 до слідчого управління ГУНП в Харківській області для розгляду та проведення перевірки надійшло звернення ОСОБА_2 , щодо неналежної організації працівником слідчого відділення Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_1 досудового розслідування у деяких кримінальних провадженнях. 07.12.2018 під час заслуховування стану розкриття та досудового розслідування у деяких кримінальних провадженнях, начальником Липецького ВП майором поліції ОСОБА_3 були повідомлені факти систематичного порушення службової дисципліни слідчим СВ капітаном поліції ОСОБА_1 , що виразилось у систематичному запізненні при прибутті на робоче місце без поважних причин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно - 02.11.2018 р., 09.11.2018 р., 23.11.2018 р. та 24.11.2018 р. допустив незначне запізнення на робоче місце, але усі ці рази запізнювався тільки з дозволу свого безпосереднього керівника начальника слідчого відділення ОСОБА_4

Так, 02.11.2018 року - в телефонному режимі позивач отримав дозвіл ОСОБА_4 , так як, спочатку завіз доньку до школи, а потім о 09 годині прибув до ГУ НП в Харківській області де у Пахомова отримував доручення по кримінальному провадженню, яке потім доставив до Липецького відділення поліції, тобто фактично виконував службове доручення.

09.11.2018 року та 23.11.2018 року також з дозволу свого безпосереднього керівника з незначним запізненням прибув на робоче місце.

Усі рази ОСОБА_1 телефонував своєму керівникові та тільки з його дозволу допускав незначні запізнення.

24.11.2018 року позивач запізнився, так як це був вихідний день - субота, на добове чергування повинен був заступати слідчий ОСОБА_5 . У зв`язку з хворобою ОСОБА_5 не зміг заступити на чергування та у телефонному режимі попросив ОСОБА_1 заступити на добове чергування замість нього. ОСОБА_1 погодився, а так як ОСОБА_5 зателефонував пізно, то у ОСОБА_1 бракувало часу, своєчасно з`явитися до відділу поліції. Цей факт підтверджується протоколом опитування ОСОБА_5 .

Усі ці факти начальнику Липецького ВП майору поліції ОСОБА_3 . були відомі, про що ОСОБА_3 07.12.2018 року повідомляв під час заслуховування у слідчому управлінні ГУНП в Харківській області. Цей факт підтверджується протоколом оперативної наради від 07.12.2018 р., у цьому протоколі також було порушено питання, щодо призначення службового розслідування по фактам, які викладені у скарзі ОСОБА_2 , у самій скарзі ОСОБА_2 викладені факти стосовно недобросовісного виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_4 та слідчого ОСОБА_7 , прізвище « ОСОБА_1 » у скарзі ОСОБА_2 не зазначено, з причин, що ОСОБА_2 до ОСОБА_1 не мав жодних претензій, цю скаргу також надано до суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що лист до Харківського ВП надійшов 18.12.2018 року, а 22.12.2018 року лист надійшов до Липецького ВП, однак наказ про призначення службового розслідування виданий Харківським ВП лише 21.01.2019 року, тобто з порушенням місячного терміну.

В наказі про призначення службового розслідування від 21.01.2019 року № 26 чомусь зазначено, що 22.12.2018 року до Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшов лист із слідчого управління про порушення службової дисципліни ОСОБА_1 .

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що у заяві - скарзі громадянина ОСОБА_2 , яка й послугувала призначенню службового розслідування прізвище ОСОБА_1 ніде не зазначене.

Рапорт заступника начальника Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 начальнику Липецького В.П. Харківського ВП ГУНП в Харківській області майору поліції Тураєву Д.І. про систематичне допущення запізнення на службу ОСОБА_1 02.11.2018 р., 09.11.2018 р., 23.11.2018 р., 24.11.2018 р. датований 21.01.2018 року.

Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Судом встановлено, що під час ознайомлення із послужним списком, ОСОБА_1 стало відомо про існування у нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог внутрішнього розпорядку для поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818 та п. 8 ч. 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, накладеного на нього начальником Харківського ВП ГУНП в Харківській області полковником поліції Ширинею В.П. наказом № 1 Харківського ВП ГУНП в Харківській області від 20.02.2019р. Як вбачається із копії послужного списку ОСОБА_1 із наказом про вказане дисциплінарне стягнення його не було ознайомлено.

Колегія суддів звертає увагу на наявність в матеріалах справи акту про відмову ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення із вказаним наказом від 25.02.2019. Проте, судом встановлено, що в цей час ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Державному інституті патології хребта та суглобів ім. проф. М.І.Сітенко, а саме з 18.02.2019 по 12.03.2019, що підтверджується листком непрацездатності серія АДВ № 213806.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час проведення вказанного службового розслідування було порушено право позивача на захист, передбачене ст. 18 Дисциплінарного статуту, у зв`язку з тим, що про проведення вказаного службового розслідування він не був повідомлений належним чином. В результаті чого, позивач був позбавлений можливості користуватися своїми правами, зокрема: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою, вказані дії особи яка проводила службове розслідування призвели до порушення законих прав позивача.

Таким чином, службове розслідування було проведено в порушення вимог п. 9, 10 ч. 4 ст. 1 "Дисциплінарного статуту Національної поліції України" де зазначено, що поліцейський має право на неупереджений розгляд скарг, поданих на його рішення, дії чи бездіяльність, а також на неупереджений розгляд поданих ним скарг, у тому числі на рішення, дії чи бездіяльність його керівників; на правничу допомогу та захист своїх прав під час розгляду скарг або під час проведення службових розслідувань.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що наказ Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1 від 20.02.2019 в частині щодо накладення на слідчого слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

Щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 202 від 04.03.2019, судом встановлені такі обставини.

Зазначений наказ було винесено за вчинення дисиплінарного проступку, що виразилось у недотриманні вимог ч. 2, 3 ст. 558 КПК України, відповідно до п.3 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 558 КПК України запит компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу виконується упродовж одного місяця з дати його надходження до безпосереднього виконавця. За необхідності виконання складних та великих за обсягами процесуальних дій, у тому числі таких, що потребують погодження прокурора або можуть бути проведені лише на підставі ухвали слідчого судді, строк виконання може бути продовжений центральним органом України або органом, уповноваженим здійснювати зносини з компетентними органами іноземної держави відповідно до частини третьої статті 545 цього Кодексу.

Складені органом досудового розслідування, слідчим, прокурором або суддею документи для забезпечення виконання запиту про міжнародну правову допомогу підписуються зазначеними посадовими особами та скріплюються печаткою відповідного органу. Отримані за результатами виконання запиту від інших відомств, установ чи підприємств (незалежно від форми власності) документи повинні бути підписані їхніми керівниками та скріплені печаткою відповідного відомства, установи чи підприємства. Орган досудового розслідування або слідчий передає матеріали виконання запиту прокурору, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, для перевірки повноти і законності проведених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.

Як свідчать матеріали справи 12.12.2018 з Головного слідчого управління Національної поліції України до СУ ГУ НП в Харківській області надійшов лист від 07.12.2018 №24172/24/4/4-2018 щодо неналежної організації виконання міжнародного правового доручення компетентних органів Республіки Білорусь у кримінальній справі № .(а.с.127)

Відповідно до вказаного листа 03.12.2018 до ГСУ НПУ надійшли матеріали виконання запиту з суттєвими недоліками, допущеними слідчими СВ Шевченківського та Липецького ВП ГУНП в Харківській області, а саме:

- на виконання п. 7 запиту не вжито заходів із перевірки інформації, наданої ТОВ «Контент Делівері Нетворк», доручено Шевченківському ВП;

- на виконання п. 6 запиту неякісно допитано в якості свідка приватного підприємця ОСОБА_10 , доручено Липецькому ВП.

Наказом ГУНП в Харківській області від 28.02.2019 № 368 призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію. (а.с.140)

Службовим розслідуванням встановлено, що виконання вищевказаного міжнародного доручення здійснювалось слідчим СВ Липецького ВП ОСОБА_1 (в частині), який неякісно виконав п. 6, неналежним чином допитавши в якості свідка підприємця ОСОБА_10 .

Матеріали виконання запиту СВ Липецького ВП після перевірки Харківською місцевою прокуратурою направлені до ГСУ НПУ 05.11.2018 вих. № 26225/119-24/03-2018.

В подальшому недоліки, на які вказано ГСУ НПУ, були усунуті та якісні матеріали виконання зазначеного доручення додатково протягом січня-лютого 2019 року направлені до ГСУ НПУ.

Проте, неякісне та тривале виконання вимог доручення слідчими СВ Шевченківського та Липецького ВП ГУ НП в області призвело до необхідності продовження термінів виконання міжнародного доручення.

Своїми діями слідчі ОСОБА_12 та ОСОБА_1 при виконанні своїх службових обов`язків, допустили порушення вимог до ч. 2, 3 ст. 558 КПК України щодо необхідності виконання міжнародного доручення упродовж одного місяця з дати його надходження.

В свою чергу судом встановлено, що під час виконання ОСОБА_1 міжнародного доручення, ним був встановлений та допитаний свідок ОСОБА_10 , в установлений строк ОСОБА_1 направив матеріал виконаного запиту про міжнародну правову допомогу для перевірки повноти та законності до Харківської місцевої прокуратури № 6, після перевірки цього матеріалу прокуратура повернула без зауважень матеріал для передачі його до правоохоронних органів Республіки Білорусь.

Таким чином, ОСОБА_1 своєчасно виконав міжнародне доручення та передав матеріали прокурору, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, для перевірки повноти і законності проведених слідчих дій. (лист прокурора Харківського району про те, що порушень під час виконання ОСОБА_1 міжнародного доручення ним не виявлено, знаходиться в матеріалах справи).

Окрім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що лист проведення службового розслідування з ГСУ надійшов 12.12.2018 року. Однак службове розслідування призначене лише 28.02.2019 року, тобто з порушенням вимог ст. 148 КЗпП. Окрім того, ГСУ не є суб`єктом перевірки.

Висновок службового розслідування, затверджений 28.02.2019 року, тобто в день отримання наказу про проведення службового розслідування. У висновку службового розслідування зазначено, що ОСОБА_1 характеризується негативно, та надав пояснення. Однак, як встановлено судом, в цей час ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні та межі медичного закладу не перетинав, а тому фізично не міг бути присутнім на службовому місці та надавати пояснення. Однак в матеріалах справи наявний акт про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з наказом про дисциплінарне стягнення - сувора догана, складений 15.03.2019 року.

Усі ці факти свідчать, про те, що службове розслідування було проведено в порушення вимог п. 9, 10 ч. 4 ст. 1 "Дисциплінарного статуту Національної поліції України"

Крім того, в наказі про застосування відносно позивача дисциплінарного стягнення не зазначено, який саме дисциплінарний проступок він скоїв.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що наказ Головного управлння Національної поліції в Харківській області № 202 від 04.03.2019 в частині щодо накладення на слідчого слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

Щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 319 від 01.04.2019, судом встановлені такі обставини.

Зазначений наказ було винесено на підставі невиконання позивачем вимог п.8 ч. 3 ст. 1 Статуту у частині недотримання правил внутрішнього розпорядку, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; а також неналежного невиконання п. 8 ст. 17 Статуту в частині перебування на робочому місці, визначеному керівником, до повноваження якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та сприяти проведенню службового розслідування, а також п. 8 ч. 3 Статуту - у частині дотримання правил внутрішнього розпорядку.

Як свідчать матеріали справи 25.01.2019 до Липецького ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області надійшов рапорт заступника начальника-начальника слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4, про те, що 25.01.2019 року о 09.00 годині капітан поліції ОСОБА_1, слідчий слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУ НП в Харківській області, до адмінбудівлі Липецького відділення поліції не прибув. В телефонному режимі ОСОБА_1 повідомив, що те, що перебуває в Харківській районній прокуратурі № 6 та займається закінченням кримінального провадження №0000761 від 29.10.2018 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. До кінця робочого дня 25.01.2019 капітана поліції ОСОБА_1 . на робочому місці в приміщенні Липецького відділення поліції не було.(а.с. 90)

26.01.2019 згідно графіку чергувань СОГ Липецького ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області повинен був заступати капітан поліції ОСОБА_1 , слідчий слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУ НП в Харківській області, але до адмінбудівлі Липецького відділення поліції капітан поліції ОСОБА_1 з`явився із запізненням. З графіком чергувань був ознайомлений, чіткої причини запізнення пояснити не зміг.

Наказом начальника Харківського ВП ГУ НП в Харківській області від 01.02.2019 №35, призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію. (а.с.91)

Службовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2019 капітан поліції ОСОБА_1, слідчий СВ Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУ НП в Харківській області, до адмінбудівлі Липецького відділення поліції цілий день 25.01.2019 не прибув. 26.01.2019 року згідно книги нарядів Липецького ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області від 18.01.2019 (Інв. № 867) капітан поліції ОСОБА_1 ., слідчий СВ Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУ НП в Харківській області до адмінбудівлі Липецького відділення поліції з`явився вчасно, про що свідчить запис в вищезазначеній книзі.

Відповідно до статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; 2) виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці; 3) систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; 4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

Згідно наказу про звільнення позивача звільнено за безпідставну відсутність на службі.

З цього приводу, колегія суддів зазначає, що відповідчем не було складено жодного акту про відсутність ОСОБА_1 25.01.2019 року на робочому місці, що є порушенням ст. 40 КЗпП.

У рапорті від 28.01.2019 року вих. № 361/119-93/01/12-2019 на ім`я ОСОБА_13 начальник Липецького ВП ОСОБА_3 зазначає, що 25.01.2019 року на його адресу надійшов рапорт начальника слідчого відділу ОСОБА_4 від 26.01.2019 року та не зареєстрований так, як 26.01.2019 року - вихідний день, у цьому ж рапорті зазначено, що причини явки на службу не відомі.

Наказом № 35 від 01.02.2019 року було призначено службове розслідування підставою якого послугував рапорт ОСОБА_3 , який згідно наказу надійшов 25.01.2010 р. до Харківського В.П. , однак рапорт ОСОБА_3 датований 28.01.2019 року.

Висновок службового розслідування затверджений 27.03.2019 року та у цьому ж висновку є посилання на відповідь діловода Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області з довідкою за № 1496/119-93/11- 2019 від 28.03.2019 року, тобто довідка складена та датована пізніше ніж висновки службового розслідування, але довідка зазначена у висновку та їй надано належну оцінку.

25.01.2019 року про знаходження ОСОБА_1 у Печеніжському ВП керівництву було відомо, так як у присутності керівництва ОСОБА_1 було наказано пізно у ввечері 24.01.2019 року прибути - 25.01.2019 року до Печеніжського ВП. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , безпосередні керівники ОСОБА_1 . узгоджували відправлення ОСОБА_1 до Печеніжського ВП - ввечері 24.01.2019 року в Головному управління НП в Харківській області, безпосередньо генералом поліції ОСОБА_18 (цей факт підтверджується поясненнями ОСОБА_19 , які містяться в матеріалах адміністративної справи).

Усі ці факти свідчать, про те, що службове розслідування було проведено в порушення вимог п. 9, 10 ч. 4 ст. 1 "Дисциплінарного статуту Національної поліції України"

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшо висновку про те, що наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 319 від 01.04.2019 в частині щодо накладення на слідчого слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У випадку незаконного звільнення працівника з роботи його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було звільнено.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 28.10.2014 у справі № 21-484а14.

З урахуванням викладеного, у зв`язку із незаконним звільненням позивача, позивач підлягає поновленню саме на тій посаді, з якої його звільнено за спірним наказом.

Нормами ч. 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа №21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затвержується Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не доведено факти вчинення ОСОБА_1 дисциплінарних проступків, правомірність висновків службових розслідувань та прийнятих на їх підставі наказів.

Позивачем, в свою чергу, надано доводи на спростування обставин допущених порушень та доведено порушення відповідачами процедури притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, під час проведеня службового розслідуваня відповідачами порушено вимоги Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту Національної поліції України, накази прийняті за результатами цих службових розслідувань не відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на аргументи учасників процесу, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були неправильно застовані норми матеріального права, і як наслідок апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року по справі № 520/4159/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати наказ Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 20.02.2019 № 1 про накладення на слідчого слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 04.03.2019 № 202 в частині накладення на слідчого слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.04.2019 № 319 в частині щодо накладення на слідчого слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді слідчого слідчого відділення Липецького відділенні поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 13.08.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити капітану поліції ОСОБА_1 слідчому слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.08.2019 року.

Постанову суду в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді слідчого слідчого відділення Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області з 13.08.2019 року звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 02.12.2019 року