Справа № 760/14587/17
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/760/411/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Кушнір С.І.,

за участю секретаря - Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 04.08.2017 р. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

визнати протиправною відмову Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення позивачу пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку;

зобов`язати Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити позивачу пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, на пільгових умовах за період з 12 червня 2017 року по 03 серпня 2017 року та виплачувати надалі, починаючи з 04 серпня 2017 року.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, позивач ОСОБА_1 посилається на наступне.

Так, як вказує позивач, він довгий час працював на посадах, які віднесені до Списку №2 робіт з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, а тому має право на дострокове отримання пенсії на пільгових умовах. В зв`язку з чим, по досягненню законодавчо визначеного віку чоловікам - 55 років, 12.06.2017 р. він звернувся до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою та всіма іншими необхідними документами про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, листом від 05.07.2017 р. №36927/07 Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого у встановленому законодавством порядку. Зокрема, Пенсійний фонд в своєму листі послався на те, що основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є наказ по підприємству. Атестація робочого місця обов`язково потрібна для зарахування до пільгового стажу періодів роботи після 01.08.1992 р. В довідці БМЕУ-1-6/905 про підтвердження наявного пільгового трудового стажу за період з 03.09.1991 по 28.01.2001 для призначення пільгової пенсії, яка видана 07.06.2017 ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ Київське Будівельно-монтажне експлуатаційне управління, не зазначено чи проводилась атестація, відсутні накази на проведення атестації та про результати проведеної атестації, не розписані періоди роботи та посади з наказами згідно записам у трудовій книжці, також не вказано розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається період роботи по Постанові Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 р. Тому, пільговий стаж позивача, який можливо зарахувати за наявними документами для призначення пенсії за віком за Списком №2, становить 6 років 02 місяці 19 днів, що недостатньо для призначення даного виду пенсії.

Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 04.08.2017 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 15.08.2017 р., відкрито скорочене провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії.

23.03.2018 р. до суду від представника Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки призначити пільгову пенсію за Списком №2 згідно заяви зареєстрованої від 12.06.2017 р. за №4812 немає законних підстав, так як стаж, який можливо зарахувати за наявними документами є недостатнім.

03.04.2018 р. до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач повністю підтримує заявлені позовні вимоги та просить задовольнити. Додатково позивач зазначив про те, що відсутність проведення атестації робочих місць у підприємства не може бути підставою для не врахування періоду роботи у стаж для призначення пенсії на пільгових умовах. При цьому, позивач зазначив, що він дійсно працював на роботах з шкідливими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Його стаж на таких роботах становить 185 місяців, що дає право на пільгову пенсію зі зменшенням віку виходу на неї. Позивач вважає, що ним подано всі документи, які підтверджують його право на пенсію на пільгових умовах, він має загальний стаж роботи зварювальником на різних посадах, які відносяться до Списку №2, 15 років 05 міс.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 03.04.2018 р., за клопотанням позивача призначену справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії, до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 29.08.2018 р., замінено відповідача - Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 12.02.2019 р. цивільна справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, та надані докази.

Представник відповідача ГУ ПФУ в м. Києві в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином, будь-яких клопотань, додаткових пояснень від відповідача до суду не надійшло.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, врахувавши їх доводи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.06.2017 р. звернувся до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою та всіма іншими необхідними документами про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, листом від 05.07.2017 р. №36927/07 Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого у встановленому законодавством порядку. Таку відмову, Пенсійний фонд мотивував тим, що основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є наказ по підприємству. Атестація робочого місця обов`язково потрібна для зарахування до пільгового стажу періодів роботи після 01.08.1992 р. В довідці БМЕУ-1-6/905 про підтвердження наявного пільгового трудового стажу за період з 03.09.1991 по 28.01.2001 для призначення пільгової пенсії, яка видана 07.06.2017 ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ Київське Будівельно-монтажне експлуатаційне управління, не зазначено чи проводилась атестація, відсутні накази на проведення атестації та про результати проведеної атестації, не розписані періоди роботи та посади з наказами згідно записам у трудовій книжці, також не вказано розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається період роботи по Постанові Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 р. Тому, пільговий стаж позивача, який можливо зарахувати за наявними документами для призначення пенсії за віком за Списком №2, становить 6 років 02 місяці 19 днів, що недостатньо для призначення даного виду пенсії.

Отже, відповідач фактично відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За змістом цієї норми вбачається, що існує дві безумовні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах за п. "б" ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», наявність посади, передбаченої Списком № 2; атестація робочих місць.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю, ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановлено п. 43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Таким чином, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

З аналізу викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 2.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно запису у трудовій книжці позивача (Наказ №39 від 01.04.1986 р.):

01.04.1986 року ОСОБА_1 присвоєно четвертий розряд електрозварника;

16.08.1991 року наказом №66-к звільнений з роботи по переводу до Київської дистанції цивільних споруд ЮЗЗД;

наказом від 19.08.1991 року прийнятий на посаду електрозварника в ЖЄУ-2 по переводу з БУ-45, де він пропрацював електрозварником до часу переводу на двірника наказом від 02.09.1991 року;

наказом від 15.11.1991 року позивача переведено електрозварником 4 розряду ЖЄУ-2;

наказом від 03.07.2000 року позивачу присвоєно 5й розряд електрогазозварника;

наказом від 31.03.2003 року переведений на посаду електрогазозварника 5 розряду до НТ ЧС -4 ЮЗЗД.

Тобто, загалом стаж роботи позивача електрозварником з 19.08.1991 року по 02.09.1991 року та з 15.11.1991 року по 03.07.2000 року становить 08 років 08 місяців та 01 день.

Стаж роботи електрогазозварником з 03.07.2000 року по 02.04.2007 року складає 06 років 08 місяців 29 днів.

Відповідно до наданої довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (№БМЕУ 1-6/905 від 07.06.2017 року) позивач виконував роботи із зварювання, що є шкідливими для здоров`я, і які дають право на пільгову пенсію за віком за Списком №2.

Згідно даних, яка містяться у вказаній довідці, стаж роботи електрозварника з 19.08.1991 р. по 02.09.1991 р., з 15.11.1991 р. по 03.07.2000 р. складає: 08 р. 08 міс. 01 дн. Стаж роботи електрозварника з 03.07.2000 р. по 02.04.2007 р. складає - 06 р. 08 міс. 29 дн. Разом даний стаж становить - 15 р. 05 міс. 00 дн. За час роботи електрозварником та електрогазозварником позивач був зайнятий різанням та ручним зварюванням, працював повний робочий день при 5-ти денному робочому тижні з тривалістю 8 годин на день, других робіт не виконував.

Також шкідливість роботи позивача підтверджується Наказом БМЕУ від 19.08.2005 року «Про встановлення працівникам дистанції доплат на роботах з важкими і шкідливими умовами праці», яким затверджено результати атестації робочих місць та встановлено доплату до тарифних ставок деяким робітникам за шкідливість роботи в розмірі 8%, в т.ч. електрогазозварникам; такі ж умови містяться і в Наказі №45 від 29.01.2001 року, де електрозварникам та електрогазозварникам встановлено доплату в розмірі 8% до тарифних ставок та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Проведення атестації робочих місць за умовами праці підтверджується також Наказом №28 від 05.02.1993 р. «Про утворення атестаційної комісії в дистанції», Наказом №153 від 10.12.1994 р. «Про результати атестації робочих місць по умовам праці», Наказом №32 від 22.01.2001 р. «Про проведення атестації стандартних робочих місць», Наказом №551 від 24.12.2004 р. «Про проведення атестації робочих місць».

Згідно карти умов праці від 2000 року встановлено, що при роботі електрогазозварника в виробничому середовищі існують шкідливі хімічні речовини 2-го класу небезпеки, підвищений шум більше 86 дБА, інфрачервоне випромінювання та багато інших шкідливих чинників. За роботу в шкідливих умовах виплачувалось плюс 8 % до ставки. Такі ж дані викладені у всіх Картах умов праці, тобто підтверджена шкідливість умов праці.

В Наказі від 29.01.2001 року встановлено доплату 8% до тарифних ставок робітникам професій: «електрозварники», «електрогазозварники», в карті умов праці встановлено додаткову відпустку в 7 днів.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільговому розмірі», до Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на пільгову пенсію на пільгових умовах та в пільговому розмірі, до розділу «XXXIII. Загальні професії (у всіх галузях господарства) відносяться: 33 газозварники; 33 електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче З класу небезпеки; 33 електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах 33 електрозварники ручного зварювання, тощо; тобто всі професії, що пов`язані із зварюванням, є шкідливими та небезпечними для здоров`я.

Крім того, у розділі XXXIІI «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, вбачається, що посади газозварника та електрозварника включено до професій і посад, що дають право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно розділу XXXIІI «Загальні професії» Списку №2 списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, посади електрозварника, електрогазозварника віднесено до переліку професій, посад, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У розділі XXXIII «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, до переліку професій і посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, посаду електрозварника теж включено.

Крім того, у розділі XXXIII «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461, визначено, що посада електрозварника відноситься до переліку професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зі змісту наведеного вбачається, що посада електрозварника у період з 1986 року і по даний час включена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому доказів, що позивач працював на вказаних роботах неповний робочий день відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано.

Водночас, суд зазначає, що згідно п. п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві виконується відповідно до вимог передбачених Порядком проведення атестації робочих місць, затвердженого Кабінетом міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 та розробленими на виконання Постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, та п.п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій передбачено, що періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

З наведених норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян права на соціальний захист щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Інформація щодо проведення атестації робочих місць на підприємствах, у яких працював позивач, підтверджується відповідними наказами, які містяться в матеріалах справи.

При цьому, згідно наявної у матеріалах справи копії трудової книжки позивача підтверджується його робота на посаді електрозварника у період з 19.08.1991 р. по 02.09.1991 р., з 15.11.1991 р. по 03.07.2000 р., з 03.07.2000 р. по 02.04.2007 р., а в силу вимог п. 3 Порядку №383 атестація робочого місця за період до 01.08.1992 р. не потребується, а тому суд приходить до висновку про безпідставність не зарахування відповідачем вказаного стажу роботи до такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Аналіз досліджених вище нормативно-правових актів та фактичні обставини справи свідчать, що позивач набув необхідний пільговий стаж, тому має право на призначення щодо нього пенсії на пільгових умовах згідно Списку № 2.

Частиною другою п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Таким чином, законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників, а тому її не проведення чи проведення з порушенням вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, стаж роботи позивача на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці підтверджується матеріалами справи та записами в трудовій книжці, вказана посада відноситься до Списку №2, а неможливість підтвердити пільговий стаж іншими документами не може бути підставою для позбавлення позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 672/914/16-а.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право у встановленому порядку, звернутися суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правово акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 6 КАС передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. На підставі Конституції громадянину гарантується право звернення до суду для захисту прав і свобод.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не надані докази того, що записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до загального стажу роботи, або взагалі відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого у встановленому законодавством порядку є протиправним, тому наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу позивача при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» усі періоди його роботи на посаді електрозварника, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, прийняття рішення про призначення пенсії віднесено до компетенції Управління.

Разом з тим, частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлює, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

З матеріалів справи убачається, що позивач 12.06.2017 звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пільгової пенсії за Списком № 2.

За сукупністю досліджуваних доказів, суд прийшов до висновку про те, що позивач в оспорюваний період працював за Списком № 2, користувався відповідними пільгами, а проведення атестації робочого місця з порушенням вимог, відповідно до чинного законодавства, відбулося не з його вини.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», статтями 2, 6, 9, 17-19, 72, 77, 159-163, 241, 244, 246, 255, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в призначені пенсії ОСОБА_1 за віком па пільгових умовах за Списком №2 протиправною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві () призначити та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 12.06.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Кушнір