Справа № 824/1473/19-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 грудня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1473/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови Каспрука Олексія Павловича, Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради про визнання протиправним і скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецького міського голови Каспрука Олексія Павловича, Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради про визнання протиправним і скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Чернівецького міського голови від 21 листопада 2019 року №1652-к «Про звільнення ОСОБА_1 начальника управління охорони здоров`я міської ради»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради з 22 листопада 2019 року, зобов`язавши Чернівецького міського голову перевести ОСОБА_1 на рівнозначну посаду в Управлінні забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради;

- стягнути з Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 22 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року відкрито провадження у даній справі; вирішено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання; встановлено строк для надання відзиву на позов.

Поряд з цим 04 грудня 2019 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд заборонити Чернівецькому міському голові проводити конкурс на заміщення вакантної посади начальника Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказує, що з офіційного веб-порталу Чернівецької міської ради йому стало відомо, що 28 листопада 2019 року Чернівецький міський голова відповідно до статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» повідомив про проведення 10 січня 2020 року о 08.30 год. в приміщенні Чернівецької міської ради конкурсу на заміщення вакантної посади начальника Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради. Заяви на участь у конкурсі приймаються протягом місяця з дня опублікування оголошення, тобто до 28 грудня 2019 року. Позивач вважає, що проведення конкурсу може істотно ускладнити виконання судового рішення або ж взагалі унеможливити його виконання, наслідком чого спосіб захисту буде неефективним, а поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду, не відбудеться. Вказував, що в разі, якщо суд задовольнить позовну заяву та поновить його на посаді начальника Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради з 22 листопада 2019 року, із зобов`язанням Чернівецького міського голову перевести його на рівнозначну посаду в Управлінні забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради, то виконати таке рішення буде неможливим, оскільки вказана посада буде зайнята іншою особою, яку буде призначено за результатами конкурсу, а для відновлення його прав таку особу доведеться звільняти із займаної посади. Разом із цим зазначав, що призначений за результатом конкурсу на вказану посаду працівник може відноситись до тих категорій громадян, звільнення яких заборонено законодавством (вагітні жінки, жінки, що виховують дитину віком до трьох років, одинокі матері, тощо), у випадку чого виконання судового рішення про поновлення на посаді та зобов`язання Чернівецького міського голови перевести його на рівнозначну посаду в Управлінні забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради фактично буде унеможливлене і не відновить його прав.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та перевіривши наявні у справі матеріали, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Питання забезпечення позову регулюються главою 10 Розділу І Кодексу адміністративного судочинства України (статті 150-158).

Згідно частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частини першої та другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Наведеною вище нормою процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення мають бути вжиті в межах позовних вимог та бути співмірними (пропорційними) з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Аналіз змісту заяви про забезпечення позову дає підстави для висновку про не наведення заявником обґрунтованих доводів та, відповідно, не надання належних доказів, які б у своїй сукупності могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити:

1) виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду даної справи;

2) ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся;

3) поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Отже, позивачем не наведено підстав для забезпечення позову, передбачених пунктом 1 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Твердження, викладені в обґрунтування поданої заяви, ґрунтуються виключно на припущеннях заявника.

Доводи позивача щодо унеможливлення виконання судового рішення у цій справі в разі задоволення позовних вимог про поновлення на посаді у випадку зайняття посади начальника Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради іншою особою за результатом проведеного конкурсу на цю посаду є безпідставними, оскільки рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягає до негайного виконання згідно положень частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України. Тобто, в силу вимог закону роботодавець зобов`язаний буде негайно поновити позивача на посаді у разі визнання судом звільнення з публічної служби незаконним.

Підстав для забезпечення позову, визначених пунктом 2 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем у заяві про забезпечення позову не наведено.

Таким чином, зважаючи на суть спірних правовідносин та оцінивши доводи, викладенні в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення даного позову, а тому подана заява задоволенню не підлягає.

Крім цього, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, суд також виходить з наступного.

У поданій заяві позивач просить суд забезпечити даний позов шляхом заборони Чернівецькому міському голові проводити конкурс на заміщення вакантної посади начальника Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

Натомість предметом даного позову є розпорядження Чернівецького міського голови від 21 листопада 2019 року №1652-к «Про звільнення ОСОБА_1 начальника управління охорони здоров`я міської ради», тобто індивідуальний правовий акт про звільнення позивача з публічної служби, який позивач і просить суд скасувати та, як наслідок, поновити на роботі зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Отже, обраний позивачем вид забезпечення позову не узгоджується і не пов`язаний із предметом поданого позову. Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є не співмірними із заявленими позовними вимогами.

Поряд з цим суд звертає увагу позивача на те, що у випадку незгоди із рішеннями (діями) Чернівецького міського голови щодо проведення конкурсу на заміщення вакантної посади начальника Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради він не позбавлений права звернення до суду з відповідним позовом у встановленому законом порядку, при цьому із поданням заяви про забезпечення позову, зокрема, у спосіб, викладений у заяві, що наразі розглядається.

З огляду на викладене та керуючись статтями 150, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови Каспрука Олексія Павловича, Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради про визнання протиправним і скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.П. Лелюк