Справа № 2-а/2506/31/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2019 року

Київ

справа №2-а/2506/31/12

адміністративне провадження №К/9901/22755/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №2а-/2506/31/12

за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Чернігівського міського центру зайнятості про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Вівдиченко Т.Р., суддів: Грибан І.О., Собківа Я.М.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Чернігівського міського центру зайнятості в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати бездіяльність Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України при призначенні йому пенсії протиправною;

- зобов`язати Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України, на підставі уточненої довідки Чернігівського міського центру зайнятості № 06/4372 від 08.10.2014 провести перерахунок розміру пенсії з дня її призначення, тобто з 03.08.2011, зберігши всі компенсаційні виплати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», але при призначенні пенсії відповідачем не враховано «інші виплати», на які нараховано та сплачено страхові внески за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2017 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з 01.10.2016 з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги та індексації.

Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», у редакції, що визначала розмір його пенсії у відсотках на момент призначення пенсії (80%), з 01.10.2016, з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 2368 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 5882 грн. 03 коп., індексації в сумі 5 431 грн. 79 коп., з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року скасовано постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2017 року та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.10.2016 з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги та індексації.

Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», у редакції, що визначала розмір його пенсії у відсотках на момент призначення пенсії (80%), з 01.10.2016 з урахуванням всіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в тому числі, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням індексації, згідно довідки Чернігівського міського центру зайнятості від 8 жовтня 2014 року № 06/4372.

Суди встановили, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Чернігові (правонаступником якого є Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України) та отримує з 08.06.2011 пенсію по інвалідності (2 група) внаслідок загального захворювання, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а з 03.08.2011 відповідно до поданої заяви його переведено на пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% заробітної плати.

02.08.2011 Чернігівським міським центром зайнятості було видано позивачу довідку №06/3383 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу». При цьому, до графи «Інші виплати» вказаної довідки Чернігівським міським центром зайнятості не було включено одноразові премії, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку й виплати по листкам непрацездатності за 2011 рік, що призвело до зменшення розміру отримуваної позивачем пенсії.

Разом з цим, 08.10.2014 Чернігівський міський центр зайнятості видав позивачу довідку № 06/4372 в яку включені такі виплати як матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі 2 368,00 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань у розмірі 5 882,03 грн., індексація у розмірі 5 431,79 грн.

Із вказаною довідкою 28.09.2016 позивач звернувся до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України.

Проте у перерахунку його пенсії було відмовлено, з тих підстав, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIIІ з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вважаючи, такі дії відповідача неправомірними, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд дійшов висновку про те, що суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії. Оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, вони підлягають включенню до складу заробітної плати для призначення пенсії.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати судове рішення апеляційної інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що новим Законом «Про державну службу» не передбачено можливості перерахунку пенсії державним службовцям. Вказує, що матеріальна допомога, індексація, носять разовий характер та не є складовими частинами заробітної плати в розумінні частини другої статті 33 Закону України «Про державну службу», а сам факт утримання збору на обов`язкове державне страхування не є підставою для включення їх до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії.

У поданих запереченнях позивач просить відмовити в задоволенні скарги, а постанову апеляційного суду залишити без змін.

Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час призначення пенсії) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Також відповідно до частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначаються виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, апеляційний суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивачу з інших підстав, а саме з тих, що на час звернення позивача щодо перерахунку пенсії відповідні норми законодавства, які дають підстави для перерахунку, вже не діяли.

Проте, підстави, з яких відмовлено позивачу у перерахунку пенсії не можна визнати обґрунтованими.

Дійсно, з 1 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу», а положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Разом з тим, у статті 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій.

Однак, спір у цій справі виник не щодо наявності чи відсутності у позивача права на черговий перерахунок пенсії, а щодо порушення законодавства про призначенні пенсії.

У цьому випадку, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок використовується як спосіб відновлення порушеного права, у зв`язку з тим, що при призначенні пенсії позивачу не було враховано усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на зазначене, суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

За змістом частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Апеляційний суд ухвалив судове рішення, правильно застосувавши норми матеріального права та не допустив порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 343, 350, 356 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

А.І. Рибачук ,

Судді Верховного Суду