Справа № 520/11522/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 р. № 520/11522/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Тітов О.М., розглянувши адміністративний позов та додані до нього документи ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незарахування до страхового стажу період роботи з 02.04.1979 по 31.08.1982 рр. у ТОВ «Стахановская фабрика индпошива и ремонта обуви» і сплату ОСОБА_1 , страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування за період з 01.01.2004 по 31.12.2005 рр;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивачки від 09.08.2019 р. про призначення пенсії за віком та прийняти рішення з урахуванням періоду роботи з 02.04.1979 р. по 31.08.1982 рр. у ТОВ «Стахановская фабрика индпошива и ремонта обуви», та з урахування сплати ОСОБА_1 , страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування за період з 01.01.2004 по 31.12.2005 рр;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суму понесених судових витрат, а саме: судовий збір у розмірі 1536,80 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 12.09.2019 року відповідачем не було враховано стра ховий стаж з 02.04.1979 по 31.08.1982 рр., який підтверджується архівною довідкою №10- 24/2373 від 05.08.2019 р. та не враховано сплату позивачем у повному обсязі страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування за період з 01.01.2004 по 31.12.2005 рр. Сплата вказаних внесків підтверджується довідкою №3350/04-10 від 30.07.2019 року. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 відкрито спрощене провадження по справі № 520/11522/19 та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

22.11.2019 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та зазначив, що оскільки установа, яка видала архівну довідку №10-24/2373 від 05.08.2019 знаходиться на непідконтрольній Україні території і перевірити достовірність довідки не можливо. Щодо страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування за період з 01.01.2004 по 31.12.2005 в системі персоніфікованого обліку відсутні позначки про сплату страхових внесків.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

09.08.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом із заявою про призначення пенсії позивач подала насту пні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру №2033-19-01915 від 11.07.2017 року; паспорт №000873611; документи про стаж №4037/16914/23/19/08 від 25.06.2019, №10-24/2373 від 05.08.2019; диплом про навчання НОМЕР_2 , НОМЕР_6; довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення від 29.07.2019; свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 .

Рішення про призначення або відмову в призначенні матеріали справи не містять.

В матеріалах пенсійної справи міститься довідка про наявний страховий стаж №95 від 12.09.2019. З довідки вбачається, що відповідачем не було враховано стра ховий стаж з 02.04.1979 по 31.08.1982, який підтверджується архівною довідкою №10-24/2373 від 05.08.2019, видану організацією, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

До позовної заяви надано також довідку №3350/04-10 від 30.07.2019, видану організацією, що знаходиться на тимчасово окупованій території про сплату: страхових внесків в Пенсійний фонд за період з 01.01.2004 по 31.12.2010 та ЄСВ за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 року.

Позивач стверджує, що відповідачем не було враховано сплату у повному обсязі страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування за період з 01.01.2004 по 31.12.2005.

Враховуючи незарахування ГУ ПФУ в Харківській області трудового стажу ОСОБА_1 , позивач за захистом своїх прав звернулась до суду.

Щодо регулювання спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок дій територіальних органів ПФУ при розгляді та вирішенні заяв фізичних осіб - громадян з приводу призначення (перерахунку) пенсії визначений ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та конкретизований нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1; далі за текстом - Порядок №22-1), у силу яких рішення за матеріалами звернення має бути прийнято протягом 10 днів з дня надходження документів у формі протоколу.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Між тим, як з`ясовано судом, у спірних правовідносинах владний суб`єкт відповідного рішення не приймав, а відтак, відмови у призначенні пенсії не вчиняв.

Разом з тим, предметом спору у даній справі є наявність у позивачки права на призначення пенсії на підставі наявного трудового стажу, що відноситься до виключної компетенції органу Пенсійного фонду України.

Обов`язковою умовою для призначення пенсії є визначення трудового стажу особи. В матеріалах пенсійної справи міститься довідка про наявний страховий стаж №95 від 12.09.2019. З довідки вбачається, що відповідачем не було враховано страховий стаж на підставі довідок виданих організацією, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Але рішення з приводу призначення або відмови в призначенні пенсії пенсійний орган не приймав та не надав належним чином оцінку поданому позивачкою пакету документів.

Суд наголошує, що довідка про наявний страховий стаж не є рішенням органу владних повноважень, оскільки така є носієм доказової інформації, а відомості, які в ній містяться, самі по собі не породжують для особи, яка звернулась до пенсійного органу будь - яких юридичних наслідків та не впливають на його права, обов`язки та законні інтереси у розумінні ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на це, позовна вимога про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи з 02.04.1979 по 31.08.1982 рр. у ТОВ «Стахановская фабрика индпошива и ремонта обуви» і сплату ОСОБА_1 , страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування за період з 01.01.2004 по 31.12.2005 рр, не підлягає задоволенню, оскільки такі обставини не відображені у рішенні пенсійного органу, а тому такі позовні вимоги є передчасними.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивачки від 09.08.2019 р. про призначення пенсії за віком та прийняти рішення з урахуванням періоду роботи з 02.04.1979 р. по 31.08.1982 рр. у ТОВ «Стахановская фабрика индпошива и ремонта обуви», та з урахування сплати ОСОБА_1 , страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування за період з 01.01.2004 по 31.12.2005 рр., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 45 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

В межах даного адміністративного спору позивач звернувся до відповідача не із зверненням, а із відповідною заявою, за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній в порушення ч. 5 ст. 45 цього Закону та пункту 4.3 Порядку №22-1 протиправно не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом та не розглянув належним чином подані документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене та з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не розгляду заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком.

З урахуванням відсутності відповідного рішення відносно ОСОБА_1 з метою ефективного захисту прав суд вважає, що позовна вимога підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянути заяву позивачки від 09.08.2019 року про призначення пенсії за віком та прийняти відповідне рішення.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Позивачем до суду для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу було надано:

- договір про надання правової допомоги від 27.09.2019 року №178, укладеного з адвокатом Кузьміною Т.Г., предметом якого є надання позивачу юридичних послуг щодо захисту його інтересів, а також здійснення представництва останнього в органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування.

- акт виконаних робіт від 30.09.2019 року, відповідно до якого виконавцем надано правову допомогу, а саме: 1) усна консультація з вивченням документів - 2 години - 500 грн.; 2)

пошук та аналіз актуальної практики з питань застосування законодавства та ЄСПЛ - 2 години -3000,00 грн.; 3) зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи 1 година -1000 грн.; 4) складання позовної заяви 3 год. - 3000,00 грн.; 5) представництво інтересів клієнта в ГУ ПФУ в Харківській області - 2 години - 2500 грн.

- квитанцію до прибуткового касового ордера №178 від 27.09.2019 року, підстава: надання юридичних послуг на суму 10035 грн.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що надані квитанція до прибуткового касового ордера №178 від 27.09.2019 року та акт виконаних робіт від 30.09.2019 року не містять жодного посилання на адміністративну справу, в межах якої заявлені витрати на відшкодування правничої допомоги.

Відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 29.12.2017 № 148 (далі - Положення), це Положення розроблено відповідно до Закону України "Про Національний банк України" і визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб`єкти господарювання), фізичними особами.

Приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання.

Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим.

Касири (особи, які виконують їх функції) під час роботи з готівкою керуються правилами визначення платіжності банкнот і монет Національного банку України.

Витрати позивача (а не прибутки адвоката) мають бути підтверджені належними фінансовими документами, або у випадку безготівкового розрахунку - платіжним дорученням, квитанцією, які суду не подані, тому відсутні підстави включати до судових витрат по справі витрати позивача на послуги адвоката як такі, що не підтверджені належними фінансовими документами.

Тобто вказані документи не доводять факт понесення позивачем витрат на правову допомогу в даній адміністративній справі №520/11522/19.

Враховуючи те, що наданими документами витрати на правову допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено належними та допустимими доказами, суд вважає, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн. не підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не розгляду заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) від 09.08.2019 року про призначення пенсії за віком та прийняти відповідне рішення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов