Справа № 420/5233/19
Суддя: Пантелієнко В. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5233/19
Провадження № 2-а/740/68/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі головуючої судді Пантелієнко В.Г.

за участі секретаря Філоненко О.В.,

позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до сержанта поліції Максимовича Ігоря Віталійовича, УПП у м. Київ, 4 бат. 3 рота про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1456630 від 26 серпня 2019 року, винесену інспектором поліції Максимовичем І.В., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП і накладення на нього адмінстягнення у виді 510 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 26.08.2019 року він керуючи автомобілем «BMW» 530І, державний номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті с. Семиполки Броварського району Київської області, перевищив встановлене обмеження швидкості більше ніж на 50 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України.

Відповідно до позовної заяви дане порушення відбулося по причині щільного руху вантажних автомобілів по правій смузі дороги, які й закрили від позивача знак 5.45(початок населеного пункту), що був встановлений на правому узбіччі. Крім того ОСОБА_2 посилається на те що, відповідно до п. 12.6 «ґ» ПДР України дозволена швидкість руху на автодорозі М01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, яка має дві смуги руху становить 110 км/год та на якій, відповідно до п. 8.2.1 ПДР дорожні знаки повинні дублюватися і на розділювальній смузі для кращого сприйняття інформації. А оскільки дану вимогу закону не було дотримано, то позивач на підставі п. 12.10 ПДР не повинен нести адміністративну відповідальність.

Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2019 відкрито провадження у справі за привалами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи з повідомленням сторін.

Позивач до суду не з`явився, в позові просив розглядати справу без повідомлення сторін, тобто не наполягав на своїй присутності. Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а згідно частини другої зазначеної статті учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справ з моменту направлення такого повідомлення працівником суду та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 було те, що він перевищив встановлену швидкість у населеному пункті, їхавши з швидкістю 113 км/год. Посилання на звільнення від відповідальності позивача на підставі п. 12.10 ПДР суперечать вимогам закону, оскільки знак 5.45 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги і не повинен дублюватися на розділювальній смузі. Заперечення ОСОБА_2 щодо правомірності використання відео фіксації при встановленні його порушення не відповідають дійсності, оскільки перевищення ним швидкості було зафіксоване на прилад TruCam LTI 20/20, який є сертифікований і пройшов повірку у встановленому порядку. Винесену постанову вважає законною та обґрунтованою.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сержантом поліції УПП у м. Київ Максимовичем І.В., 26 серпня 2019 було складено постанову серії ЕАВ №1456630 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.122 КУпАП, і накладено штраф у розмірі 510 грн (а.с.7-8).

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 26 серпня 2019 в с. Семиполки по вул. Київське шосе, 193-а Броварського району Київської області позивач керував автомобілем марки «BMW» 530І, державний номерний знак НОМЕР_1 який рухався з швидкістю 113 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості більше ніж на 50 км/год та порушив п.12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАп.

Джерела права та докази, застосовані судом.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 12.4 ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 3 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Пунктом 12.6 ПДР передбачено, що поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, зокрема на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою дозволяється рух із швидкістю - не більше 110 км/год.

Відповідно до ПДР України дорожній знак 5.47 "Початок населеного пункту" є інформаційно-вказівним та несе на собі інформацію про найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Відповідно до фотографії дорожнього знаку «Семиполки», наданої позивачем додатках, даний знак є 5.45, адже містить найменування населеного пункту на білому фоні. Крім того в позові позивач сам зазначає, що не помітив саме цього знаку.

Знак 5.45 "Початок населеного пункту" позначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Пункт 12.10 ПДР України, на який посилається позивач, як на підставу звільнення його від відповідальності по причині не належного розміщення дорожнього знаку на проїжджій частині, передбачає додаткові обмеження дозволеної швидкості руху, які можуть вводитися тимчасово і постійно.

При цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 обов`язково додатково встановлюються відповідні дорожні знаки, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта.

У разі коли дорожні знаки обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 встановлені з порушенням визначених цими Правилами вимог щодо їх введення чи з порушенням вимог національних стандартів або залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Таким чином даний пункт ПДР не має відношення до справи, що розглядається, оскільки регулює саме тимчасове обмеження в швидкості руху та стосується інших дорожніх знаків.

Відповідно до відеозапису з TruCam LTI 20/20 та з нагрудної камери поліцейського, що додані до відзиву, автомобіль, яким керував позивач рухався з швидкістю 113 км/год, даний факт підтверджується й самим ОСОБА_2 під час надання пояснень інспектору.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи досліджені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що факт порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 доведений відповідачем, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАВ №1456630 від 26 серпня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.122 КУпАП, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г. Пантелієнко