Справа № 826/14102/17
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів" про стягнення заборгованості у розмірі, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м.Києві, позивач) звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів" (далі - відповідач, ПАТ «НДІ ЕМП») про стягнення заборгованості по відшкодуванню коштів на виплату різниці між сумами пенсій у розмірі 202 936,88 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що ПАТ «НДІ ЕМП» не має статусу наукової установи, основним видом діяльності товариства є виробництво електродвигунів, генераторів і трансформаторів, а сама назва «Науково-дослідний інститут» є історичною та не має відношення до актуального профілю діяльності підприємства.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, відповідно до повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, ПАТ «НДІ ЕМП» за липень, серпень, вересень 2017 року зобов`язано відшкодувати кошти на виплату різниці між сумами пенсій у розмірі 203136,20 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані повідомлення отримані відповідачем, проте доказів сплати вказаних коштів у повному розмірі відповідачем не надано.

Як вбачається з картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам державного небюджетного підприємства ПАТ «НДІ ЕМП», заборгованість відповідача за період липень-вересень 2017 року складає 202936,88 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем передбаченого Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" обов`язку в частині сплати у встановлений строк до органу Пенсійного фонду коштів для фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» право на призначення пенсії відповідно до цього Закону поширюється на всіх осіб, які вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом та мають стаж наукової роботи, передбачений частиною другою цієї статті. Призначення пенсій таким працівникам здійснюється відповідно до частин третьої - сьомої цієї статті з дня звернення за призначенням пенсії та за умови звільнення з посади наукового (науково-педагогічного) працівника, за винятком осіб, які працюють за строковим трудовим договором (контрактом), що укладений після досягнення пенсійного віку.

Згідно з положеннями пункту 2 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року за № 372, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Пунктом 4 цього ж Порядку передбачено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону № 1977-ХІІ, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення (пункт 5 Порядку фінансування).

Отже, у випадках, коли відбувається перетворення в процесі приватизації державного підприємства у публічне акціонерне товариство, до правонаступника переходять права і обов`язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов`язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 813/1470/15.

На підставі викладеного, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що судом першої інстанції не враховано, що ПАТ «НДІ ЕМП» не проходило державну атестацію для наукових установ, а тому після 2005 року не було включене до Державного реєстру наукових установ та не має статусу наукової установи, а тому, на його думку, вказані норми щодо виплати різниці пенсій науковим працівникам на Публічне акціонерне товариство "Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів" не поширюються.

Крім того, пільговий стаж, який зарахований колишнім працівникам ПАТ «НДІ ЕМП» охоплює період з 1963 по 2005 рік.

Відтак, невнесення відповідача до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави не є підставою для звільнення відповідача від сплати заборгованості по відшкодуванню коштів на виплату різниці між сумами пенсій пенсіонерам які набули стажу роботи з 1963 по 2005 рік.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції зроблені помилкові висновки про роботу зазначених в розрахунках працівників на науковій посаді спростовуються матеріалами справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ГУ ПФУ в м. Києві надіслано повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, ПАТ «НДІ ЕМП» за липень-вересень 2017 року зобов`язано відшкодувати кошти на виплату різниці між сумами пенсій у розмірі 203136,20 грн, з яких заборгованість відповідача складає 202936,88 грн.

Відповідно до пункту 8 Порядку №372 у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Згідно зі статтею 23 Закону №1058-ІV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Крім того, судом першої інстанції встановлено наявність рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2018 року у справі № 826/7076/17 за позовом Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів" про стягнення заборгованості, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2019, яким позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів" на користь Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заборгованість по відшкодуванню суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за березень 2017 року.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, судом встановлено обставини наявності у відповідача обов`язку на покриття суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Апеляційна скарга відповідача не містить обґрунтованих доводів, які б спростовували зазначені висновки суду першої інстанції.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: