Справа № 711/5858/19
Суддя: Кодінцева С. В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 711/5858/19
Провадження № 2-а/497/26/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2019 року, м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря судового засідання - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Болград адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №1 УПП в Черкаській області капрала поліції Касьяненка Олександра Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси 19.07.2019 року з адміністративним позовом до Інспектора роти № 1 батальйону №1 УПП у Черкаській області капрала поліції Касьяненко Олександра Анатолійовича, Управління патрульної поліції у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №1282324 від 01 липня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, складену Інспектором роти № 1 батальйону №1 УПП у Черкаській області капралом поліції Касьяненком Олександром Анатолійовичем.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржувана ним постанова є незаконною та винесена з грубим порушенням процесуального законодавства. Так, 01.07.2019 року він керував транспортним засобом марки Хюндай, д.н.з НОМЕР_1 , по автодорозі Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань» 12-й км, та був зупинений інспектором патрульної поліції, який повідомив йому, що ним було порушено ПДР, зокрема п. 12.4. ПДР, а саме рух в населеному пункті зі швидкістю більше ніж на 50 км/год. Позивач стверджує, що він рухався зі швидкістю 82 км/год і знаходився у зоні дії знаку 5.47, а відтак він не порушував п.12.4 ПДР, так як рухався з дозволеною швидкістю на ділянці дороги де він був зупинений інспектором.

Крім того, позивач зазначив, що працівниками поліції не були дотримані його права, а саме право користуватися правовою допомогою під час розгляду справи, а також у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, позивач був позбавлений можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

22 липня 2019 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси позовну заяву прийнято до розгляду, призначено у справі відкрите судове засідання з повідомленням сторін (а.с.12).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 жовтня 2019 року названий адміністративний позов ОСОБА_1 направлено за підсудністю до Болградського районного суду Одеської області (а.с.59-60).

28.10.2019 року поштовим листом до Болградського районного суду Одеської області надійшла адміністративна справа № 711/5858/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (а.с. 65).

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 29.10.2019 року вищезазначений адміністративний позов прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 04.11.2019 року о 10:00 годині (а.с.70).

01.11.2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про проведення судового розгляду в режимі відеоконференції з Соснівським районним судом м.Черкаси, розташованим за адресою: вул. Гоголя, буд. 316, м. Черкаси, 18000 (а.с.71).

Ухвалою суду від 04.11.2019 року клопотання представника відповідача про проведення відеоконференції задоволено та судовий розгляд призначено на 04.12.2019 року о 14:00 годині (а.с.80), про що повідомлено сторін по справі (а.с.81).

Позивач по справі в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим шляхом надіслання ухвали суду на його електронну адресу: Email:ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові повідомлення, що надсилалися на адреси позивача за місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 , та за місцем постійної реєстрації: АДРЕСА_4 , повернулися до суду без вручення з відміткою листоноші «За закінченням терміну зберігання» (а.с.87-90, 92-95, 96-97).

04.11.2019 року позивач спрямував на електронну адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.73-78).

Відповідач та третя особа про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с.86, 98), у судове засідання не прибули.

Однак, Управління патрульної поліції на адресу суду надіслали відзив на позовну заяву в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.16-23, 24-49).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши аргументи позивача, заперечення відповідача, та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Так, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч. 3 ст.77 КАС України, докази суду надають учасники справи.

Положеннями частини першої цієї статті встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що Інспектором роти № 1 батальйону №1 УПП у Черкаській області капралом поліції Касьяненком Олександром Анатолійовичем01.07.2019 року винесено постанову серії ЕАВ №1282324 про накладення адміністративного стягнення відносно позивача у вигляді штрафу в розмірі 255.00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.24).

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення ЕАВ №1282324 від 01.07.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме з тих підстав, що 01.07.2019 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Хюндай, д.н.з НОМЕР_1 , в с.Благодатне по автодорозі Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань» 12-й км, в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 82 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 32 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП з покладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255.00 гривень.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VІІІ.

Згідно п. 11 ст.23 цього Закону поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 названого Закону у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Положеннями частини 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853 (далі-Інструкція).

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 (надалі ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Обмеження встановлення максимального швидкісного руху вводиться в дію знаком 5.45.«Початок населеного пункту» та визначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знак 5.46. «Кінець населеного пункту» визначає місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

В той же час дорожній знак 5.47 «Початок населеного пункту» визначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Знак 5.48 «Кінець населеного пункту» вказує на кінець населеного пункту, позначеного знаком 5.47.

Відмінністю дорожніх знаків 5.45, 5.46 від знаків 5.47, 5.48 є зазначення населеного пункту буквами чорного кольору на білому фоні, а до останніх дорожніх знаків назва населеного пункту білим кольором на синьому фоні.

Оглянутий судом відеозапис, наданий з позивачем вказує на те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Хюндай, д.н.з НОМЕР_1 , в с. Благодатне по автодорозі Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань» 12-йне в`їхав в зону дії дорожнього знаку 5.47 ПДР, тобто в дію знаку де не діють вимоги Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Наявність даної обставини вказує на безпідставність посилання позивача на те, що він рухався зі швидкістю 82 км/год і знаходився у зоні дії знаку 5.47, а тому не допустив порушень п.12.4 ПДР.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст.283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Пунктом 6 Постанови серії ЕАБ №1282324 від 01.07.2019 року зазначено такий технічний засіб, а саме: «Швидкість вимірювалася приладом TruCam ТС000340».

Лазерний вимірювач швидкості «TruCam LTI 20/20» здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у близько 150-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Виробник приладу «TruCam» (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі «TruCam» зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі «TruCam», але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом «TruCam». Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом «TruCam», у тому числі, під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Використання лазерного вимірювача швидкості «TruCam» органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04.10.2018. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Дорожні знаки 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» (фото та схема додаються до відзиву на адміністративний позов) встановлені на узбіччі дороги на відмітці -12 км + 250 м а/д «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань», який інформує про можливість здійснення контролю за порушенням ПДР за допомогою спеціальних технічних засобів. На 12 км +300 м встановлено знак 5.45 «Початок населеного пункту», де відповідно до вимог п.12.4 ПДР допустима швидкість руху автомобіля не більше 50 км/год.

Автомобіль позивача було запинено на відстані 300 м. від дорожнього знаку 5.45 на 12 км а/д Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань», що є достатньою відстанню для зменшення швидкості руху автомобіля до дозволеної в населеному пункті.

З наданої до суду фотокопії та відеозапису, зробленої лазерним вимірювачем швидкості «TruCаm» вбачається чітке зображення автомобіля, яким в момент правопорушення керував позивач. Також, на даному відео зафіксовано інший транспортний засіб, який рухався значно повільніше, та випередження якого здійснив транспортний засіб під керуванням позивача.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього кодексу.

Як вбачається зі змісту об`єктивної сторони вчиненого правопорушення, висвітленої у постанові про накладення адміністративного стягнення від 01 липня 2019 року, позивач, керуючи транспортним засобом марки Хюндай, д.н.з НОМЕР_1 , в с. Благодатне по автодорозі Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань» 12-й кмрухався зі швидкістю 82 км/год., де дозволено рухатися не більше 50 км/год., перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 32 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Швидкість зафіксована на пристрій TRUCAM ТС000340.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимог п.12.4 ПДР України, де у відповідності п. 1 Інструкції, саме на підрозділи патрульної поліції покладено обов`язок забезпечувати безпеку дорожнього руху та здійснювати провадження про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Щодо твердження позивача про порушення його права згідно ч.1 ст. 268 КУпАП.

Згідно 2 ст. 258 протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Враховуючи зміни, які були внесені до частини 2 ст.258 КУпАП, то перелік правопорушень, викладений в частині 1 статті 258 КУпАП, доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, який наведений, зокрема, в частині 1 ст.222 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні Правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП.

В той же час, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, відкладення розгляду справи та надання особі строку для підготовки до розгляду справи, а також забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом її оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

При цьому, право позивача на захист не ставилося під сумнів. З правом позивача користуватися правовою допомогою інспектор поліції зобов`язаний був його ознайомити та виконав вказаний обов`язок.

При цьому, як встановлено судом, позивач, відповідно до відеозаписів наданих ним, де ніби то зафіксовано відмову у наданні права на захист, вводить суд в оману, так як фактичної відмови інспектора в надання такого права на відеозаписі не відображено.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «OHALLORAN AND FRANCIS V. THE UNITED KINGDOM» від 29.06.2007 року зазначив, що володіння автомобілем і його використання загальновідомо можуть привести до спричинення тілесних ушкоджень. Ті хто, прийняв рішення володіти чи керувати автомобілем, беруть на себе конкретні обов`язки та зобов`язання, що є складовими частинами регулятивного режиму автотранспортних засобів.

При цьому, законом не визнана обов`язкова участь адвоката або іншого фахівця галузі права, який за законом має права на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку. Також, позивач не вчиняв дій, спрямованих на прибуття адвоката чи інших фахівців галузі права, на місце зупинки транспортного засобу.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі.

Таким чином, поліцейським було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2018 у справі № 760/10640/18.

Отже, інспектором при розгляді справи, було враховано, що позивач, керуючи транспортним засобом, перевищив швидкісний режим, встановлений для руху в межах населеного пункту, на 32 км/год., чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесення постанови серії ЕАВ №1282324 від 01.07.2019, оскільки міститься логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною та порушень з боку інспектора патрульної поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

При цьому, суд виходить з того, що відповідач під час виявлення, фіксування правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Тому, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

До того ж, станом на час розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 судом було встановлено, що 02.10.2019 року позивачем сплачено накладене на нього адміністративне стягнення на підставі оскаржуваної постанови у подвійному розмірі - 510.00 гривен (а.с.100).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №1 УПП в Черкаській області капрала поліції Касьяненка Олександра Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.В.Кодінцева