Справа № 360/2705/19
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року справа №360/2705/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі №360/2705/19 (головуючий І інстанції Басова Н.М., повний текст складено 10.10.2019р. в м.Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 04.04.2019 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 75327,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 37663,50 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що при складанні податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року включив до складу податкового кредиту суму ПДВ по ЛКСП «Лисичанськводоканал» у розмірі 75326,75 грн. на підставі отриманого рахунку за надані послуги з водопостачання. Для позивача як підприємства, що застосовує касовий метод, датою виникнення права на податковий кредит за операціями з отримання товару (робіт, послуг) є дата списання коштів з його банківського рахунку незалежно від дати складення податкових накладних.

28.01.2019 позивачем був отриманий рахунок-фактура № 83/0119/1 від 28.01.2019 на суму 470621,81 грн. від ЛКСП «Лисичанськводоканал» за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відповідно до Договору № 83 від 01.06.2010. Даний рахунок містить всі необхідні реквізити, як то загальна сума платежу (470621,81 грн), суму податку (78436,97 грн.) та податковий номер продавця 97). Послуги з централізованого водопостачання нараховуються ЛКСП «Лисичанськводоканал» відповідно до приладів обліку, а послуги з централізованого водопостачання - розрахунком методом, тому задля формування податкового кредиту були враховані тільки спожиті послуги з централізованого водопостачання у розмірі 24568.262 м. куб. на суму 451960,48 грн. у тому числі ПДВ 75326,78 грн. КП «Лисичанськтепломережа» здійснила оплату спожитих у січні 2019 року послуг з централізованого водопостачання та водовідведення 25 січня 2019 у розмірі 400000,00 грн. та 30 січня 2019 у розмірі 70621,81 грн., тобто отриманий у січні 2019 року рахунок-фактура №83/0119/1 від 28.01.2019 на суму 470621,81 грн. був сплачений у тому ж самому звітному періоді, в якому відбулося придбання товарів/послуг.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 04 квітня 2019 року № 000495005, винесене ГУ ДФС у Луганській області, яким Комунальному підприємству «Лисичанськтепломережа» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 112990,50 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 75327,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 37663,50 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено на підставі акту перевірки від 18.03.2019 № 287/12-32-50-05/13401321. Звертають увагу суду, що для операцій, що оподатковуються за касовим методом факт постачання/отримання товарів (послуг) не призводить до виникнення податкових зобов`язань/прав на податковий кредит. Вони виникають тільки на дату отримання/сплати грошових коштів або інших видів компенсації. Наголошує на тому, що оскільки КП «Лисичанськтепломережа» використовує касовий метод, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата списання коштів з банківського рахунку платника податку, а тому застосування положень п. 201.11 ст. 201 ПКУ в даному випадку виключається. Зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що податковий кредит може бути сформований платником податку без отримання податкової накладної на підставі рахунку за послуги, виставленого їх постачальником, при дотриманні обов`язкових умов: постачається послуга (а не товар); вартість послуг має визначатися за показниками приладів обліку; рахунок повинен містити загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця (постачальника) таких послуг. Наполягає на тому, що п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПКУ визначено, що з метою застосування терміну «постачання товарів» електрична та теплова енергія, газ, пара, вода, повітря охолоджене чи кондиційоване, вважаються товаром. В рахунку-фактурі від 28.01.2019 № 83/0119/1 зазначено слово «вода», не «послуги з водопостачання», отже платник податку не мав підстав для включення сум ПДВ до складу податкового кредиту без податкової накладної.

Сторони до суду не прибули.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» зареєстроване як юридична особа 20.04.1991, 15.06.2005, № запису 1 000529, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м . Лисичанськ , вул. Тепла , буд. 17, перебуває на обліку як платник податків у ДПІ в м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 45).

Позивачем до Головного управління ДФС у Луганській області, Лисичансько - Попаснянське управління, ДПІ у м. Лисичанську подано податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.02.2019 № за січень 2019 року, в якій до складу податкового кредиту віднесено суми податку на додану вартість в розмірі 75326,75 грн. на підставі рахунку від ЛКСП «Лисичанськводоканал» (а.с. 33-37).

18.03.2019 року головним державним ревізором - інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Лисичансько - Попаснянського управління ГУ ДФС у Луганській області Шнітко С.М. на підставі п.п.19-1.1.1 та 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст.19-1, п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.54.3 ст. 54, п.п.75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п.76.1 та 76.3 ст. 76 ПКУ проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2019 року КП «Лисичанськтепломережа», за наслідками якої складено акт від 18.03.2019 № 287/12-32-50-05/13401321 (а.с. 28-29).

КП «Лисичанськмережа» як постачальник теплової енергії, визначає дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Згідно висновків камеральної перевірки декларації з ПДВ за січень 2019 КП «Лисичанськтепломережа» встановлено порушення п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме - включено до складу податкового кредиту суму ПДВ по податковим накладним за січень 2019 року у розмірі 75326,75 грн. по контрагенту ІПН 7 ЛКСП «Лисичанськводоканал», не зареєстровані в ЄРПН, що призвело до завищення податкового кредиту і відповідно до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету на 75327 грн.

Таким чином, збільшується сума ПДВ, яка за результатами декларації за січень 2019 року, підлягає сплаті платником податку до бюджету у сумі 75327 грн. Відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 глави 11 розділу ІІ ПКУ.

За наслідками перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 04.04.2019 № , яким КП «Лисичанськтепломережа» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100 на суму 120990,50 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 75327,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 37663,50 грн. (а.с. 16).

За наслідками адміністративного оскарження позивачем податкове повідомлення - рішення від 04.04.2019 № , скарга підприємства залишена без задоволення, рішення - залишено без змін (а.с. 10-13).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що списання коштів за отримані послуги відбулось у січні 2019 року, позивач правомірно відніс до податкового кредиту за січень 2019 року суму податку, сплаченого у зв`язку з придбанням від ЛКСП «Лисичанськводоканал» послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено п.187.10 ст.187 ПК України платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, інші житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений законом, послуги (роботи), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, фізичним особам, бюджетним установам, незареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, управителям багатоквартирних будинків, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Відповідно до п.14.1.266 ст.14 ПК України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

На підставі абз.а) п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.6 ст. 198 ПК України, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.11 статті 201 ПК України визначені підстави для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є:

а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку).

У разі використання платниками для розрахунків із споживачами реєстраторів розрахункових операцій касовий чек повинен містити дані про загальну суму коштів, що підлягає сплаті покупцем з урахуванням податку, та суму цього податку, що сплачується у складі загальної суми.

Порядок обчислення та накопичення реєстраторами розрахункових операцій сум податку встановлює Кабінет Міністрів України;

в) бухгалтерська довідка, складена відповідно до пункту 36 підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу;

г) податкова накладна, складена платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Матеріали справи свідчать, що між позивачем та ЛКСП «Лисичанськводоканал» укладений договір № 83 від 01.06.2010 на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. В подальшому до вказаного договору укладались додаткові угоди від 13.02.2014, 07.05.2014, 06.05.2015, 01.10.2017 (а.с. 60-62, 63-65).

28.01.2019 позивачем отриманий рахунок-фактуру №83/0119/1 від 28.01.2019 на суму 470621,81 грн. від ЛКСП «Лисичанськводоканал» за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відповідно до Договору № 83 від 01.06.2010, який містить всі необхідні реквізити, а саме: загальна сума платежу - 470621,81 грн., сума податку -78436,97 грн., податковий номер продавця - 97 (а.с.9).

Факт отримання послуг підтверджений атом № 83/0119/1 здачі-прийняття виконаних робіт (отриманих послуг) від 28.01.2019 (а.с.8).

КП «Лисичанськтепломережа» здійснила оплату спожитих у січні 2019 року послуг з централізованого водопостачання та водовідведення платіжним дорученням № 2 від 24.01.2019 у розмірі 400000,00 грн. з датою списання 25.01.2019 та платіжним дорученням №183 від 30.01.2019 у розмірі 70621,81 грн. з датою списання 30.01.2019. Отже, отриманий у січні 2019 року рахунок-фактура № 83/0119/1 від 28.01.2019 на суму 470621,81 грн. був сплачений у тому ж самому звітному періоді, в якому відбулося придбання товарів/послуг (а.с. 71-72).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується довідкою по КП «Лисичанськтепломережа» споживання послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2019 по 28.01.2019, послуги з централізованого водопостачання нараховуються ЛКСП «Лисичанськводоканал» відповідно до приладів обліку, а послуги з централізованого водопостачання - розрахунковим методом, тому задля формування податкового кредиту були враховані тільки спожиті послуги з централізованого водопостачання у розмірі 24568,262 м куб. на суму 451960,48 грн., у тому числі ПДВ 75326,78 грн. (а.с. 7).

Таким чином, рахунок-фактура №83/0119/1 від 28.01.2019 на суму 470621,81 грн., виданий ЛКСП «Лисичанськводоканал» позивачу за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення є саме тим документом, який надає позивачу право на нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, відповідно до підпункту а пункту 201.11 статті 201 ПК України.

Судом першої інстанції вірно взято до уваги те, що для платників податку, які використовують касовий метод, правило «першої події» не застосовується, оскільки датою формування податкового кредиту для таких платників є лише дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості таких поставлених йому послуг, та як наслідок суд дійшов правильного висновку про те, що право таких платників на формування податкового кредиту з ПДВ виникне виключно у тому звітному (періоді), в якому відбулося придбання товарів/послуг (складено рахунок), та списано кошти з банківського рахунку (видача з каси) платника податку або надано інші види компенсацій вартості поставлених йому товарів/послуг.

Як встановлено судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду, списання коштів за отримані послуги відбулось у січні 2019 році, а тому позивач правомірно відніс до податкового кредиту за січень 2019 року суму податку, сплаченого у зв`язку з придбанням від ЛКСП «Лисичанськводоканал» послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідач обгрунтовує апеляційну скаргу тим, що для позивача зареєстрована в ЄРПН податкова накладна обов`язковий документ, що підтверджує право на податковий кредит, на що суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за № 159/28289, затверджено форму та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.

Пунктом 17 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість визначено, що у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця за формою згідно з (Д8) (додаток 8). Копії документів, передбачених пунктом 201.10 статті 201 розділу V Кодексу, подаються до контролюючого органу за місцем обліку платника податків у строки, передбачені для подання податкової декларації.

Матеріалами підтверджується, що позивач скористався передбаченим правом додати до податкової декларації за звітний податковий період (додаток № 8) заяву із скаргою на ЛКСП «Лисичанськводоканал».

Суд першої інстанції вірно зазначив, що вказаний факт не невілює передбачене підпунктом а пункту 201.11 статті 201 ПК України право на нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної.

Також є неприйнятними доводи відповідача стосовно того, що вода у даному випадку є сировиною (товаром), яка підлягає подальшому використанню у виробничому процесі, оскільки позивач підпадає під дію п. 187.10 ст. 187 ПК України та при визначенні дати виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту при постачанні теплової енергії застосовує касовий метод. Отже, датою виникнення права на податковий кредит за операціями з отримання товару (робіт, послуг) є дата списання коштів з його банківського рахунку незалежно від дати складення податкових накладних.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 360/2705/19 залишити без змін.

Повний текст постанови складений 03 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова