Справа № 580/839/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/839/19 Головуючий у 1 інстанції: Гаращенко В.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушової О.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНДЖИСІ-ТРАНС" до Головного управління ДФС у Черкаській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНДЖИСІ-ТРАНС" звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, Державної фіскальної служби України, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо одностороннього призупинення з 16.01.2019 р. договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року №2325001;

- визнати протиправним та скасувати протокольне рішення засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість від 16.01.2019 в частині призупинення дії договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2325001, укладеного між Черкаською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (Канівське відділення) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ТРАНС»;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати днем фактичного подання, а саме: 20 лютого 2019 року, в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ТРАНС»: ПН від 11.02.2019 № 2, ПН від 02.02.2019 № 1, ПН від 03.01.2019 № 1, ПН від 11.01.2019 №2, ПН від 21.01.2019 № 3.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо одностороннього призупинення о 16.01.2019 договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2325001. Визнано протиправним та скасовано протокольне рішення засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість від 18.01.2019 в частині призупинення з 16.01.2019 договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2325001. Зобов`язано Державну фіскальну службу України прийняти днем фактичного подання та розглянути питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ТРАНС»: №1 від 03.01.2019, №2 від 11.01.2019, №3 від 21.01.2019, №1 від 02.02.2019, №2 від 11.02.2019. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління ДФС у Черкаській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог до Головного управління ДФС у Черкаській області та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що призупинення договору про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року відбулося, у зв`язку із невстановленням місцезнаходження ТОВ «ЕНДЖИСІ-ТРАНС», під час виїзду працівників оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області за податковою адресою товариства, та не підтвердженням фактичного місця ведення господарської діяльності позивача.

19 листопада 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНДЖИСІ-ТРАНС" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30 листопада 2017 р. між Черкаською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (Канівське відділення) з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ТРАНС» з іншої сторони, укладено договір про визнання електронних документів №2325001.

Предметом укладеного договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Протокольним рішенням засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість №3 від 18 січня 2019 року тимчасово призупинено дію договору про визнання електронних документів ТОВ «ЕНДЖИСІ-ТРАНС» з 16 січня 2019 року, у зв`язку з відсутністю платника за місцезнаходженням, на підставі довідки оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області від 16 січня 2019 №145/23-00-21-0709.

Протокольним рішенням засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість №10 від 07 березня 2019 року залишено без змін наведене рішення №3 від 18 січня 2019 року.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що за результатами повторного виїзду за місцезнаходженням ТОВ «ЕНДЖИСІ-ТРАНС» не встановлено місцезнаходження підприємства за даною адресою та не підтверджено фактичне місце проведення господарської діяльності (службова записка ОУ ГУ ДФС у Черкаській області від 01.03.2019 року №795/23-00-21-0709).

Позивачем засобами електронного зв`язку, з метою реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, подано для реєстрації податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ТРАНС»: ПН від 11.02.2019 № 2, ПН від 02.02.2019 № 1, ПН від 03.01.2019 № 1, ПН від 11.01.2019 №2, ПН від 21.01.2019 № 3.

Згідно надісланих позивачу квитанцій №1, за відповідними датами, вказані накладні доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України, однак, ДФС України не прийнято, у зв`язку із виявленням помилки: «Документ не може бути прийнятий - Відсутній укладений з платником 42530995 договір про визнання електронних документів, який, визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору».

Не погоджуючись із одностороннім призупиненням договору про визнання електронних документів та відмовою у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу, використання електронних документів, правовий статус електронного цифрового підпису регулюються Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV та Порядком обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557 (далі - Порядок №557).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Згідно п.п. 1-2 розділу ІІ Порядку №557, електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту. В інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних системах, які забезпечують обмін електронними документами, що містять державні інформаційні ресурси або інформацію з обмеженим доступом, повинен забезпечуватися рівень захисту цієї інформації, який відповідно до законодавства має відповідати ступеню обмеження доступу до неї.

В силу п. 1 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу СЕД з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до п. 14 розділу 3 вищезазначеного Порядку, дія Договору та пов`язаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої пунктом 15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав: отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи; наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі; наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю.

У день припинення дії Договору контролюючий орган повідомляє автора про припинення дії Договору (із зазначенням причини) шляхом направлення автоматично сформованого повідомлення про припинення дії Договору на електронну адресу, внесену до облікових даних автора, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку. На повідомлення про припинення дії Договору накладається електронна печатка контролюючого органу, визначеного відповідно до пункту 5 цього розділу (п. 17 розділу ІІІ Порядку №557).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Протоколу (витягу) засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість за 14.01-18.01.2019 від 18 січня 2019 року №3, Головним управління ДФС у Черкаській області тимчасово призупинено дію договору про визнання електронних документів ТОВ «ЕНДЖИСІ-ТРАНС» з 16 січня 2019 року (а.с. 71-72).

Колегія суддів звертає увагу на те, що можливість одностороннього призупинення дії договору про визнання електронних документів законодавством, чинним на час виникнення спірних правовідносин, не передбачена.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 05 лютого 2019 року у справі №810/2266/17.

Так, підставою для прийняття рішення Головним управління ДФС у Черкаській області про тимчасове призупинення дії договору про визнання електронних документів ТОВ «ЕНДЖИСІ-ТРАНС» стала довідка про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою оперативним підрозділом територіального органу ДФС від 16 січня 2019 №145/23-00-21-0709, якою місцезнаходження платника податків не встановлено (а.с. 64-65).

Згідно абз. 1 п. 45.2 ст. 45 ПК України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 10 вищезазначеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі №826/22897/15 зазначив, що: «…єдиним належним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Матеріали справи свідчать, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням ТОВ «ЕНДЖИСІ-ТРАНС» є Черкаська обл., м. Канів, вул. Енергетиків, буд. 129, офіс 3 (а.с. 35).

При цьому, колегія суддів зазначає, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів звертає увагу, що можливість контролюючим органом в односторонньому порядку призупинити дію договору про визнання електронних документів чинним законодавством не передбачена.

Також, колегія суддів зазначає, що у Головного управління ДФС у Черкаській області були відсутні підстави, передбачені п. 14 розділу ІІІ Порядку №557, для розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про скасування протокольного рішення засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість від 18 січня 2019 року в частині призупинення з 16 січня 2019 року договору про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року №2325001.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати днем фактичного подання, а саме: 20 лютого 2019 року, в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ТРАНС»: ПН від 11.02.2019 № 2, ПН від 02.02.2019 № 1, ПН від 03.01.2019 № 1, ПН від 11.01.2019 №2, ПН від 21.01.2019 № 3, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно п. 12 вищевказаного Порядку, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що, оскільки, на момент подання ТОВ «ЕНДЖИСІ-ТРАНС» на реєстрацію податкових накладних, договір про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року №2325001 не був розірваний та залишався чинним, то Державна фіскальна служба України зобов`язана прийняти на реєстрацію податкові накладні позивача датою їх подання.

Також, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про зобов`язання Державну фіскальну службу України розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних №1 від 03 січня 2019 року, №2 від 11 січня 2019 року, №3 від 21 січня 2019 року, №1 від 02 лютого 2019 року, №2 від 11 лютого 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки, вказані накладні підлягають перевірці, згідно положень Порядку №1246.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНДЖИСІ-ТРАНС" та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушова О.В.
Повний текст постанови виготовлено 02.12.2019 року.