Справа № 640/22903/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 листопада 2019 року м. Київ № 640/22903/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Смолій І.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (01032, м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, 33-б, ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних (далі - відповідач), у якому просить суд:

визнати протиправними дії та бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо нездійснення виплати ОСОБА_1 гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами за заявами ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.03.2019 та від 24.05.2019 про виплату гарантованої суми відшкодування;

визнати за ОСОБА_1 право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами, згідно укладених у ПАТ «Брокбізнесбанк» 17.07.2013 Договору банківського строкового вкладу №307/07- 13 та Договору банківського строкового вкладу №359-07-13-978, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату ОСОБА_1 гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами, згідно укладених у ПАТ «Брокбізнесбанк» 17.07.2013 Договору банківського строкового вкладу №307/07-13 та Договору банківського строкового вкладу №359-07-13- 978, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з урахуванням раніше проведених виплат за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення наведених норм, позивачем до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас, у позовній заяві заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що позивач входить до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору на підставі Закону України "Про захист прав споживачів".

З приводу зазначеного, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно з преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Зі змісту зазначеного пункту вбачається, що визначальною ознакою, яка характеризує фізичну особу, як споживача, є те, що ця особа придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію.

Відповідно, позивач є споживачем у відносинах з ПАТ «Брокбізнесбанк», з яким позивачем укладено договір банківського рахунку, тоді як Фонд (та його уповноважені особи) в розумінні Закону не є виконавцем та виробником послуг.

Водночас, даний позов стосується щодо зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату ОСОБА_1 гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами, згідно укладених у ПАТ «Брокбізнесбанк», який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Отже, не викликає сумнівів, що у спірних правовідносинах позивач не придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити вироби (товари), оскільки вони є предметами матеріального світу на відміну від предмету позовних вимог.

Таким чином, правовідносини щодо внесення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змін чи доповнень до переліку стосовно особи, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом, не є послугою, у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки така діяльність визначена не договором, а Законом.

Що стосується посилання представника позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 по справі № 817/649/16 суд не бере до уваги, оскільки правовідносини у даній справі не є подібними з правовідносинами, що були предметом розгляду у вказаній справі.

Крім того, у рішенні Великої Палати Верховного Суду зазначено, що дія частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі пункту 4 частини другої статі 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В той час, у даній справі оскаржується бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не виплати гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у спірних правовідносинах виступає суб`єктом владних повноважень, який виконує публічно-правові функції та не є надавачем послуг, а позивач не є споживачем у цих правовідносинах. Тому спірні правовідносини не стосуються захисту прав споживачів, відповідно позивач не може бути звільнений від сплати судового збору як споживач.

Водночас, згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" передбачено, що з 1 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 грн.

З урахуванням викладеного, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позову немайнового характеру у розмірі 768,40 грн.

Окрім того, суд також зазначає, що у відповідності до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, судом встановлено, що у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа №826/15080/14 за позовом ОСОБА_1 з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" Куреного О.В., в якому позивач просив визнати протиправною бездіяльність Фонду та Уповноваженого при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за банківськими вкладами та нарахованих за ними процентів ОСОБА_1 в ПАТ "Брокбізнесбанк" та зобов`язати Фонд та Уповноваженого включити вимоги ОСОБА_1 за договором банківського строкового вкладу № 307/07-13 від 17.07.2013 та за договором банківського строкового вкладу №359-07-13-978 від 17.07.2013 в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Брокбізнесбанк" за рахунок Фонду, з урахуванням раніше виплачених сум в межах граничного розміру відшкодування коштів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017, по вказаній справі №826/15080/14 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Беручи до уваги вище встановлені обставини, вбачається, що про порушення своїх прав та інтересів щодо невключення до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №359-07-13-978 від 17.07.2013 ОСОБА_1 було відомо ще у 2014 році.

В той час, з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 21.11.2019.

Таким чином, викладені у позовній заяві обставини, суд приходить до висновку про пропущення строку звернення до адміністративного суду та в силу частини першої статті 123 КАС України позовну заяву слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн., а також надати до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та докази наявності поважних причин його пропуску.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

4. Копію ухвали надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Смолій