Справа № 440/1466/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1466/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Протас О.М.,

представника позивача - Репала Д.О.,

представника відповідача - Яловець М.А.,

представників третьої особи - Кошової А.П., Пазяк Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "ЛІР" до Управління Держпраці у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2019 року Приватне підприємство "ЛІР" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови управління про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 09.04.2019 №ПЛ3777/170/АВ/П/ТД-ФС у розмірі 125190,00 грн.

Позовні вимоги підприємство мотивує непогодженням з висновками Управління Держпраці у Полтавській області про допущення ним працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу, та накладенням за це штрафу, оскільки відносини підприємства з гр. ОСОБА_1 не були трудовими, а врегульовувалися окремим цивільно-правовим договором. Зазначає, що ОСОБА_1 не був прийнятий в штат працівників підприємства, виконувані ним роботи не передбачалися штатним розкладом підприємства. Також не проводився інструктаж ОСОБА_1 із внесенням відповідних записів, як це робиться для штатних працівників, та перевірка документів для допуску останнього до роботи, оскільки за умовами договору він самостійно організовував виконування робіт. Після нещасного випадку з ОСОБА_1 цивільно-правовий договір між останнім та підприємством надавався контролюючим органам, тобто договір існував реально та був виконаний. Фактична виплата ОСОБА_1 винагороди за цивільно-правовим договором підтверджується видатковим касовим ордером від 06.03.2019. Позивач наполягає, що позиція управління щодо тлумачення змісту правочину та визнання його недійсним виходить за межі повноважень останнього, так як це є виключною прерогативою суду.

Ухвалою суду від 02.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 11:20 11.06.2019.

22.05.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 34-36), у якому управління заперечує проти задоволення позовних вимог ПП "ЛІР", посилаючись на те, що в ході інспектування позивача встановлено порушення останнім частини 3 статті 24 КЗпП України у зв`язку з допущенням працівника ОСОБА_1 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу, та накладенням за це штрафу. Зі змісту наданого підприємством цивільно-правового договору слідує, що характер та зміст виконуваної ОСОБА_1 роботи на користь підприємства носить ознаки, які притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником. За даним цивільно-правовим договором не визначений певний матеріальний результат (обсяг виконуваних робіт), а визначено саме постійний процес праці (підсобні роботи по майданчику), що є ознакою трудового договору. Таким чином, укладений між ОСОБА_1 та підприємством договір маскує дійсні відносини між сторонами, внаслідок чого працівник не отримує прав та гарантій, передбачених Кодексом законів про працю України.

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 29.05.2019, позивач наполягав на недопущенні ним порушення вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України (а.с. 128-130).

Ухвалою суду від 11.06.2019 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_1 .

Поряд з цим, ухвалою суду від 11.06.2019 за заявою ПП "ЛІР" провадження у справі за позовом ПП "ЛІР" до Управління Держпраці у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №440/1207/19 за позовом ПП "ЛІР" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправним та скасування припису; роз`яснено, що провадження у справі буде поновлено після набрання законної сили рішенням у справі №440/1207/19.

25.10.2019 від ПП "ЛІР" до суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №440/1466/19, оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 у справі №440/1207/19 за позовом ПП "ЛІР" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправним та скасування припису апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 у справі 440/1207/19 скасовано, в задоволенні адміністративного позову ПП "ЛІР" відмовлено.

Розглянувши вказане клопотання суд ухвалою від 29.10.2019 поновив провадження у справі №440/1466/19 та призначив справу до розгляду в судове засідання на 12:00 18.11.2019, яке відкладалося на 10:15 28.11.2019.

14.11.2019 від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення у справі, за змістом яких між ОСОБА_1 та ПП "ЛІР" мали місце саме трудові відносини, а не відносини згідно цивільно-правового договору. Вказаний факт вже є встановленим та зафіксований у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 у справі №440/1207/19 (а.с. 186-190).

15.11.2019 представником позивача до суду подано заяву про зупинення провадження у справі, розглянувши яку суд ухвалою від 28.11.2019 відмовив у її задоволенні.

Представник позивача в судовому засіданні 28.11.2019 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні 28.11.2019 заперечували проти задоволення позовних вимог, з огляду на їх безпідставність.

Заслухавши представників позивача, відповідача та третьої особи, розглянувши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.03.2019 до Управління Держпраці у Полтавській області надійшов лист Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області від 01.03.2019 №134-7195/19, яким повідомлено про здійснення Полтавською місцевою прокуратурою процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000195 від 28.02.2019 за фактом порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 272 Кримінального кодексу України. Установлено, що 27.02.2019 до Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що до реанімації обласної лікарні доставлений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий впав з 5 поверху на будівництві в с. Розсошенці, вул. Полтавська, 1, Полтавського району АДРЕСА_1 . За вказаною адресою будується багатоповерховий будинок ПП "ЛІР" () та проводяться роботи, пов`язані з підвищеною небезпекою, керівником підприємства є ОСОБА_2 (а.с. 38).

У зв`язку з надходженням листа Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області, Управлінням Держпраці у Полтавській області винесено наказ від 19.03.2019 №68П "Про проведення заходів державного контролю", відповідно якого головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Я. Ягодовській доручено провести заходи державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю у діяльності ПП "ЛІР" (а.с. 37).

Відповідно до направлення на проведення заходу державного контролю від 19.03.2019 №555 головному державному інспектору Управління Держпраці у Полтавській області Я. Ягодовській доручено провести інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, оплати праці у діяльності ПП "ЛІР", що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Янтарна, 25-А (а.с. 39).

На підставі наказу від 19.03.2019 №68П та направлення від 19.03.2019 №555 головним державним інспектором Управління Держпраці у Полтавській області Я. Ягодовською проведено інспекційне відвідування ПП "ЛІР" на предмет додержання ним вимог законодавства про працю, за результатами якого складено акт від 20.03.2019 №ПЛ3777/170/АВ (а.с. 40-48).

У акті інспектором зафіксовано порушення ПП "ЛІР" вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України щодо допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу. Зазначено, що в ході інспекційного відвідування надано договір підряду від 01.02.2019 №20, укладений ПП "ЛІР" (замовник) з ОСОБА_1 (виконавець), за умовами вказаного договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати підсобні роботи на будівельному майданчику Полтавської №1 та №3, черга №3, №4. Замовник забезпечує виконавця усім необхідним для виконання роботи, передбаченої цим договором. Термін дії договору з 01.02.2019 по 28.02.2019. Пунктом 2.1 договору передбачено, що за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду у розмірі 1 год. 40 грн. Згідно акту здавання-приймання виконаних робіт від 28.02.2019 замовник сплачує виконавцеві винагороду за відпрацьовані 128 год у розмірі 5120,00 грн. Отже, за висновками інспектора, гр. ОСОБА_1 був фактично допущений до роботи без належного оформлення трудових відносин.

20.03.2019 інспектором праці Я. Ягодовською винесено припис про усунення виявлених в ході інспекційного відвідування порушень №ПЛ3777/170/АВ/П, яким зобов`язано директора ПП "ЛІР" Рудковського В.Ю. усунути виявлені порушення у строк до 05.04.2019 (а.с. 19-22).

Водночас, на підставі акту інспекційного відвідування від 20.03.2019 №ПЛ3777/170/АВ Управлінням Держпраці у Полтавській області рішенням №ПЛ3777/170/АВ/П/ТД призначено розгляд справи про накладення штрафу відповідно до частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України на ПП "ЛІР" за порушення законодавства про працю на 14.04.2019 в управлінні за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 119 (а.с. 53).

Вказане рішення про розгляд справи про накладення штрафу 29.03.2019 вручено головному бухгалтеру підприємства Рудковській Т. ОСОБА_3 (а.с. 54).

За змістом протоколу розгляду справи про накладення штрафу, на розгляд справи уповноважена особа підприємства не прибула, до моменту розгляду до управління клопотань від підприємства про розгляд справи без його участі не надходило (а.с. 55).

За результатами розгляду справи про накладення штрафу 09.04.2019 першим заступником начальника Управління Держпраці у Полтавській області О. Масленко прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ3777/170/АВ/П/ТД-ФС, якою на підприємство накладено штраф у розмірі 12519,00 грн (а.с. 56-57).

Копію вказаної постанови направлено на адресу підприємства та отримано уповноваженою особою останнього 19.04.2019 (а.с. 58).

Позивач, не погодившись з прийнятою постановою, оскаржив її до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Частиною першою статті 3 Кодексу законів про працю України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 Кодексу законів про працю України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Визначення трудового договору міститься у статті 21 Кодексу законів про працю України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 23 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Отже, основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

В постанові від 04.07.2018 у справі №820/1432/17 Верховний Суд дійшов до висновку, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Таким чином, визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є наявність/відсутність ознак трудових правовідносин між ПП "ЛІР" та фізичною особою ОСОБА_1 .

Матеріали справи свідчать, що між ПП "ЛІР" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено цивільно-правовий договір підряду від 01.02.2019 №20, предметом якого є виконання підсобних робіт на будівельному майданчику Полтавської №1 та №3, черга №3, №4 (а.с. 49).

Згідно договору виконавець виконує роботу на свій ризик та не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Виконавець зобов`язується виконувати роботу відповідно до вимог державних стандартів та вимог, які висуваються до даного виду робіт замовником. Замовник забезпечує виконавця усім необхідним для виконання роботи, передбаченої цим договором. Термін дії договору з 01.02.2019 по 28.02.2019.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду в розмірі 1 год. 40 грн.

28.02.2019 директором ПП "ЛІР" одноособово складено акт здавання-приймання виконаних робіт, відповідно до якого роботи згідно з умовами цивільно-правового договору підряду від 01.02.2019 №20 виконано якісно, в строк і в обсязі з 01.02.2019 по 27.02.2019 відпрацьовано 128 годин по 40 грн/год. За виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду у розмірі 5120,00 грн. Жодних претензій по якості та обсягу робіт замовник не має (а.с. 50).

В акті здавання-приймання виконаних робіт директор ПП "ЛІР" також зазначив, що робітник ОСОБА_1 27.02.2019 о 10:00 год отримав тяжку травму і не може підписати акт виконаних робіт, тому затвердив акт здавання-приймання виконаних робіт без підпису робітника.

Відповідно до видаткового касового ордеру від 06.03.2019, ОСОБА_1 за виконані роботи одержав кошти, про що свідчить його підпис (а.с. 51).

За загальними положеннями статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результатів замовникові.

Згідно зі статтею 843 ЦК України сторони у договорі підряду визначають ціну роботи або способи її визначення.

Дослідивши зміст зазначеного цивільно-правового договору підряду, суд зазначає, що вказаним договором не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, що повинні бути відображені в акті їх приймання. Не міститься у ньому і відомостей щодо того, який саме конкретний результат роботи повинен передати виконавець замовникові, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик.

Водночас, передбачена у договорі погодинна оплати праці відповідає вимогам саме до трудового, а не цивільно-правового договору.

Із наданого акта здавання-приймання виконаних робіт встановлено, що він також не містить даних щодо виду та обсягу виконаних робіт (наданих послуг).

Таким чином, аналіз змісту наданих документів (договору, акту здавання-приймання виконаних робіт) показує, що предметом вказаного договору є саме процес праці, оскільки він не передбачає будь-якого кінцевого результату, що вказує на наявність трудових відносини між позивачем та ОСОБА_1 .

Також суд зауважує, що згідно з поясненнями представника третьої особи ОСОБА_1 , останній при виконанні робіт на користь ПП "ЛІР" підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку, роботи виконував у бригаді поряд з іншими працівниками, а не на власний ризик і розсуд.

Відтак, зазначене спростовує доводи позивача про безпідставне визначення цивільних відносин між ПП "ЛІР" та ОСОБА_1 як трудових.

З приводу посилання позивача на положення статті 204 ЦК України, якою передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, суд вважає за доцільне зазначити, що сам по собі факт відсутності судового рішення про визнання вказаного цивільно-правового правочину недійсним не може бути безумовним доказом існування між підприємством та ОСОБА_1 саме договірних цивільно-правових відносин. Предметом доказування в адміністративній справі, що розглядається, є встановлення наявності чи відсутності трудових відносин між позивачем та ОСОБА_1 , а не дійсності договору, і суд встановлює обставини, що є предметом доказування на підставі всіх наданих сторонами доказів.

При цьому, відповідно до частин 2, 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили, а суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведені обставини, які встановлені в ході розгляду справи і підтверджуються відповідними доказами, та норми законодавства, суд вважає доведеним факт порушення ПП "ЛІР" вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, а саме, допущення до роботи працівника ОСОБА_1 без укладення у встановленому законом порядку трудового договору.

Стаття 265 Кодексу законів про працю України передбачає, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

При перевірці правильності визначення Управлінням Держпраці у Полтавській області позивачу спірною постановою від 09.04.2019 №ПЛ3777/170/АВ/П/ТД-ФС суми штрафу в розмірі 125190,00 грн, судом встановлено дотримання останнім приписів статті 265 Кодексу законів про працю України та статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік".

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу від 09.04.2019 №ПЛ3777/170/АВ/П/ТД-ФС прийнята Управлінням Держпраці у Полтавській області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття.

При цьому, при формуванні вказаних вище висновків судом враховані судові рішення у справах №554/2910/19 та №440/1207/19, в яких також зафіксовано фактичне допущення ПП "ЛІР" (справа №440/1207/19) та його посадовою особою - директором Рудковським В.Ю. (справа №554/2910/19) порушення частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України у вигляді допущення працівника ОСОБА_1 до роботи без укладення трудового договору (а.с. 170-176, 196).

Таким чином, позов ПП "ЛІР" задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "ЛІР" (вул. Янтарна, 25-А, м.Полтава, Полтавська область, 36013, ідентифікаційний код 31684652) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 39777136), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03 грудня 2019 року.

Суддя О.В. Гіглава