Справа № 400/2476/19
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 листопада 2019 р. № 400/2476/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Єрощкіної Л.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Експорт Трейд Груп", вул. 5 Лінія, буд.9, Миколаїв, 54024
до Головног управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001
треті особиДержавна казначейська служба України, вул. Бастіонна, 6,Київ,01601
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.06.19 р. №2; визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; стягнення бюджетного відшкодування ПДВ за декларацією за 2018 р. в сумі 1800000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Експорт Трейд Груп» звернулось до адміністративного суду з вимогами до ГУ ДФС у Миколаївській області та Державної фіскальної служби України, треті особи Державна казначейська служба України, Головне управління казначейської служби України у Миколаївській області з вимогами визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 07.06.2019, складене ГУ ДФС у Миколаївській області, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 1840000 гривень, визнати протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Миколаївській області щодо не внесення всіх необхідних даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування суми бюджетного відшкодування товариства з обмеженою відповідальністю «Експорт трейд груп» в розмірі 1840000 гривень, зобов`язати ГУ ДФС у Миколаївській області внести до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування всі необхідні дані для відшкодування з Державного бюджету України товариства з обмеженою відповідальністю «Експорт трейд груп» сум податку на додану вартість у розмірі 1840000 по декларації за грудень 2018 року (від 06.02.2019 №), стягнути з Державного бюджету України через Управління казначейської служби України в Миколаївській області на користь ТОВ «Експорт трейд груп» сум податку на додану вартість по декларації за грудень 2018 року (від 06.02.2019 №) в сумі 1840000,0 гривень, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Миколаївській області судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.

Свої позовні вимоги ТОВ «Експорт трейд груп» обґрунтував тим, що 06.02.2019 ТОВ «Експорт трейд груп» подало до ГУ ДФС у Миколаївській області податкову звітність з податку на додану вартість, в якій до складу задекларованої суми бюджетного відшкодування за грудень 2018 року у розмірі 1840000 гривень, включено частину залишку від`ємного значення за липень 2018 року у сумі 1840000 гривень по ТОВ «Компанія промбудмаш». Згідно пп.200.7.1 п.200.7 ст.200 ПК України, формування реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політик у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів з дотримання вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги». 06.02.2019 в 16:33:21 заява позивача про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ була внесена до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, що підтверджується інформацією, що міститься в Реєстрі заяв на відшкодування ПДВ. Відповідно до інформації, що міститься в Реєстрів заяв на відшкодування ПДВ, початок камеральної перевірки 07.02.2019, дата закінчення камеральної перевірки 20.03.2019. При цьому, в Реєстрі заяв на відшкодування ПДВ зазначено, що дата закінчення граничного терміну проведення камеральної 09.03.2019. При цьому в Реєстрів заяв на відшкодування ПДВ зазначено, що дата закінчення граничного терміну проведення камеральної перевірки 09.03.2019. 14.03.2019 ТОВ «Експорт трейд груп» направив на адресу ГУ ДФС у Миколаївській області лист з проханням надіслати на адресу позивача копію Акту про результати камеральної перевірки, або про інші результати проведеної камеральної перевірки. Однак, на момент звернення з цим позовом, ГУ ДФС у Миколаївській області в порушення вимог ч.2 ст.19 Конституції України, п.76.2, 76.2, ст.76, п.86, п.86.2 ст.86 ст.42 ПК України не направило на адресу позивача Акт або Довідку про результати камеральної перевірки. Тобто, з наступного за днем складання Акту камеральної перевірки (20.03.2019) 21.03.2019, в зв`язку з невнесення контролюючим органом до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомостей про дату складання Акту камеральної перевірки, сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою. У ГУ ДФС були відсутні правові підстави для проведення документальної позапланової невиїзної податкової перевірки ТОВ «Експорт трейд груп», призначеної наказом ГУ ДФС у Миколаївській області №594 від 21.03.2019 за адресою, яка не відповідає юридичній адресі платника податків. Акт №465/14-29-12-02-06/40400972 від 05.04.2019 складено з порушенням вимог наказу Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727. В акті не виявлено жодного порушення вимог чинного законодавства з боку ТОВ «Експорт трейд груп», однак в Висновку цього Акту зазначено, встановлені порушення. Чинне законодавство України не надає право ГУ ДФС покладати на позивача відповідальність за дії третіх осіб, та дійти висновку, що порушення виявленими в діях третіх осіб є порушеннями виявленими в діях ТОВ «Експорт трейд груп».

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити. ТОВ «Експорт трейд груп» дійсно було подано декларацію з ПДВ, яка підлягала перевірці у відповідно до ст.200 ПК України. У ході проведення камеральної перевірки контролюючим органом виявлено недостовірність даних, внесених платником податків у податкову звітність, подану до контролюючого органу. У зв`язку з цим контролюючим органом проведено документальну перевірку в порядку та строки, визначені ст.200 ПК України. Стосовно змісту акта перевірки, то відповідно до постанови Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №810/6689/14 обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені в акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Водночас зазначення суджень контролюючого органу в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Таким чином, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевіряється. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлення контролюючим органом порушення вимог податкового законодавства. Тому, вимога про скасування податкового повідомлення-рішення не може бути обумовлена тільки посиланням на оціночні поняття про невідповідність акта вимогам наказу Міністерства фінансові України, яким затверджено його форму. Також, слід зазначити про юридичну адресу позивача. Адресу платника податків було змінено 20.03.2019. Попередня адреса м. Миколаїв, вул. Кагатна, 1/10, нова адреса м. Миколаїв, вул. 5 лінія, 9. На адресу відповідача дійсно надходив лист від 14.03.2019, у якому підприємство просило надсилати кореспонденцію на юридичну адресу. Однак, позивач не вказував конкретну адресу, також не зазначив про її зміну. У свою чергу, одним із реквізитів під час складання листа було зазначено саме м. Миколаїв АДРЕСА_1 . Кагатна АДРЕСА_2 1 АДРЕСА_3 10. Із листів платника податків, його податкової звітності не вбачається зміни юридичною адреси. Відповідно до листа позивача від 04.04.2019, не уточняються про яку адресу йдеться, однак, адреса відправника м. Миколаїв, вул. Кагантна, 1/10. Також, 12.04.2019 платника податків подав до контролюючого органу звіт за формою №20-ОПП, де єдиним об`єктом оподаткування зазначено приміщення за адресою м. Миколаїв, вул АДРЕСА_4 Кагантна АДРЕСА_2 1/10. Аналогічний звіт було подано 10.05.2019, тому, неможливо стверджувати, що це технічна помилка чи описка. Окрім того, із податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ «Експорт Трейд Груп» за періоди: грудень 2018 року, березень, квітень, травень 2019 вбачається також юридична адреса м. Миколаїв, вул. Кагатна, 1/10. Податкове повідомлення-рішення №2 від 07.06.2019 було направлено на адресу позивача АДРЕСА_5 Лінія, 9 м. Миколаїв, 54024, однак, отримано позивачем не було та повернулося до контролюючого органу. Таким чином, дії ГУ ДФС у Миколаївській області відповідають приписам Податкового кодексу України. У свою чергу, платник податків умисно вводив в оману контролюючий орган з метою уникнення податкової перевірки та/або подальшого оскарження її результатів.

Треті особи, пояснень по справі не надали.

Але, в підготовчому судовому засіданні представник Державної казначейської служби України, пояснив, що якщо позивач заявляє вимоги про стягнення коштів з державного бюджету, у такому разі казначейство повинно бути відповідачем, а не третьою особою.

В судових засіданнях, 18.09.2019, 05.11.2019 та 19.11.2019 представники сторін підтримали свої позиції, викладені у процесуальних заявах по суті справи.

Суд розглянув справу 19.11.2019 у відкритому судовому засіданні за участі сторін в порядку загального провадження. В судовому засіданні 19.11.2019 проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення. Повний текст судового рішення підписано 29.11.2019.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

ТОВ «Експорт трейд груп» зареєстровано юридичною особою 06.04.2016. Основним видом діяльності товариства є оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням.

04.06.2018 ТОВ «Експорт трейд груп» уклало договір купівлі-продажу з ТОВ «Компанія Промбудмаш», відповідно до якого остання зобов`язується передати у власність позивача обладнання, а саме: лінію з виробництва тротуарної плитки (ЛПТП-14) разом з прес-формами для виготовлення дрібно штучних бетонних виробів.

Ціна обладнання за контрактом 11040000 гривень.

23.07.2018 ТОВ «Компанія Промбудмаш» виписало на адресу ТОВ «Експорт трейд груп» видаткову накладну на постачання лінії з виробництва тротуарної плитки (ЛПТА-14) на загальну суму 11040000 гривень, у тому числі ПДВ 1840000 гривень.

Протягом 18.07.2018-10.12.2018 ТОВ «Експорт трейд груп» платіжними дорученнями №5, №7, №8, №17, №20 та №2 перерахував на банківський рахунок ТОВ «Компанія Промбудмаш» 11040000 гривень, у тому числі ПДВ 1840000 гривень за поставку лінії з виробництва тротуарної плитки (ЛПТП-14) разом з прес-формами для виготовлення дрібно штучних бетонних виробів.

ТОВ «Компанія Промбудмаш» за цією поставкою виписало на адресу ТОВ «Експорт трейд груп» податкові накладні №1 від 18.07.2018, №2 від 20.07.2018 та №3 від 23.07.2018 на загальну суму 11040000 гривень, у тому числі ПДВ 1840000 гривень.

Податкову накладу №1 від 18.07.2018 було зареєстровано у Єдиному реєстрів податкових накладних 06.08.2018, податкову накладну №2 зареєстровано в ЄРПН також 06.08.2018, а податкову накладну №3 14.08.2018.

Зазначена операція у податковій звітності ТОВ «Експорт трейд груп» була відображена в податковій декларації за липень 2018 р., у рядку 10.1 код.Б розділу ІІ «Податковий кредит» задекларовано обсяг придбання на суму ПДВ 1840720 гривень.

01.06.2018 ТОВ «Експорт трейд груп» уклало Контракт №ЛПТП-14/101 з Monteneo Traiding LP (Глазго, Великобританія) на постачання останньому лінію з виробництва тротуарної плитки (ЛПТП-14) разом з прес-формами для виготовлення дрібно штучних бетонних виробів.

Загальна вартість контракту 9580000 гривень.

Відповідно до додаткової угоди до контракту, товар поставляється на адресу Olympus Factory LLC (Поті, Грузія).

08.08.2018 ТОВ «Експорт трейд груп» виписало на адресу Monteneo Traiding LP податкову накладну №1 на суму 9580000 гривень, в тому числі ПДВ 0 гривень.

Зазначена податкова накладна №1 зареєстрована в ЄРПН 30.08.2018.

Monteneo Traiding LP сплачено на користь ТОВ «Експорт трейд груп» за цим контрактом платіжними дорученнями №13 від 18.07.2018, №14 від 19.07.2018, №15 від 20.07.2018, №18 від 30.08.2018, №20 від 21.09.2018, №26 від 10.12.2018 та №27 від 10.12.2018 суму 9580000 гривень, без ПДВ.

08.08.2019 відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №497447, а також митної декларації UA 504170/2018/006911 товар перевезено до м. Поті, Грузія.

06.02.2019 ТОВ «Експорт трейд груп» подав податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2018 року, в якій у рядках 20.2 «підлягає бюджетному відшкодуванню» та 20.2.1 «на рахунок платника банку» відобразив суму 1840000 гривень.

Також, ТОВ «Експорт трейд груп» подано розрахунок суми бюджетного відшкодування 1840000 гривень.

ГУ ДФС у Миколаївській області провело камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «Експорт трейд груп», під час якої дійшло висновку, про можливість порушення позивачем ст.187 ПК України.

21.03.2019 наказом ГУ ДФС у Миколаївській області призначено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Експорт трейд груп» з питань достовірності нарахування сум від`ємного значення та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків за грудень 2018 року.

В період з 29.03.2019 по 03.04.2019 ГУ ДФС у Миколаївській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку за результатами якої складено Акт №465/14-29-12-02-6/40400972 від 05.04.2019.

Під час перевірки контролюючим органом зроблено висновок, що ТОВ «Експорт трейд груп» в порушення вимог п.200.4 ст.200 ПК України заявив суму бюджетного відшкодування 1840000 гривень.

Зазначені висновки обґрунтовані тим, що ревізором перевірено історію придбання та експорту обладнання лінію з виробництва тротуарної плитки (ЛПТП-14) разом з прес-формами для виготовлення дрібно штучних бетонних виробів, за всім ланцюгом постачання.

Так, встановлено, що ТОВ «Компанія Промбудмаш», яка поставила зазначене обладнання ЛПТП-14 позивачу, в свою чергу придбало його за договором купівлі-продажу від 05.06.2018 з ТОВ «Макси-Пром».

ТОВ «Макси-Пром» замовив виготовлення зазначеного обладнання ТОВ «Арт завод», з матеріалів придбаних у ТОВ «ТД Акропром». Перевізником товару був ТОВ «Скай Терра».

Перевіркою за базами даними «Податковий блок», «Аналітична система» та інші, контролюючим органом встановлено, що постачальники ТОВ «Макси-Пром» - ТОВ «ТД Акропром» (матеріали) та ТОВ «Скай Терра» (перевезення) не подають податкову звітність, не декларують взаємовідносин з ТОВ «Макси-Пром» та не сплатили податок на додану вартість за цими операціями.

ТОВ «Арт завод», який за договором з ТОВ «Макси Пром», начебто виготовив обладнання ЛПТП-14, яке в подальшому експортувало до Грузії ТОВ «Експорт трейд груп», не має трудових ресурсів для виготовлення продукції, у вересні 2018 року, всі працівники звільнені, не має виробничих площ та обладнання. Згідно наданих до ДПІ звітів ТОВ «Арт завод» не маж основних фондів (виробничих та складських приміщень, обладнання). Також, у ТОВ «Арт завод» взагалі відсутні витрати на електроенергію, газі та воду, що свідчить про неможливість здійснення виробництва.

07.06.2019 уповноваженою особою ГУ ДФС у Миколаївській області винесено податкове повідомлення-рішення №2 форми «ВЗ» про виявлену відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період 2018 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку на суму 1840000 гривень за грудень 2018 року.

Відповідно до п.198.1. Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п.198.2. ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.201.10. ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

У цьому випадку, всі господарські операції між ТОВ «Експорт трейд груп» та ТОВ «Компанія Промбудмаш» у 2018 році, тобто після 01.07.2017. Всі податкові накладні виписані ТОВ «Компанія Промбудмаш» на адресу ТОВ «Експорт трейд груп», а також податкові накладні виписані позивачем на адресу Monteneo Traiding LP зареєстровані в ЄРПН, що навіть підтверджено у Акті перевірки.

Більш того, Актом перевірки підтверджено, що у ЄРПН зареєстровані податкові накладні на постачання обладнання від ТОВ «Макси Пром» на адресу ТОВ «Компанія Промбудмаш», а також на постачання цього ж обладнання на адресу ТОВ «Максим Пром» від ТОВ «Арт завод».

З 01.07.2017 законодавець чітко визначив, що сам факт реєстрацією ДФС податкової накладної в ЄРПН, свідчить про те, що контролюючим органом вже перевірено податкову чистоту господарської операції, оскільки під час реєстрації податкової накладної, контролюючий орган перевіряє ризики порушення норм податкового законодавства, а у разі їх підтвердження, має право зупинити та/або відмовити у реєстрації податкових накладних.

За таких обставин, враховуючи імперативність п.201.10. ст.201 ПК України, позивач безумовно має право на податковий кредит за зазначеною господарською операцію, оскільки по ній були зареєстровані податкові накладні.

Оскільки, контролюючим органом під час реєстрації податкових накладних ТОВ «Компанія Промбудмаш», ТОВ «Макси Пром» та ТОВ «Арт завод» не були висунуто претензію щодо реальності та товарності зазначених господарських операцій, він втратив таку можливість висувати її стосовно отримувача (покупцеві) у подальшому.

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (справа «Рисовський проти України»).

Щодо зауважень контролюючого органу, про сумнівність того, що ТОВ «Арт завод» міг би виготовити обладнання ЛПТП-14, яке стало предметом продажу, а в подальшому експорту, внаслідок чого виникло від`ємне значення у звітності позивача, то ці сумніви не можуть бути підставою для винесення рішень стосовно позивача.

Питання наявності порушень в діяльності ТОВ «Арт завод», ТОВ «Макси Пром» та ТОВ «Скай Терра» жодним чином не стосується правомірності податкового обліку ТОВ «Експорт трейд груп», оскільки позивач навіть не перебував у правовідносинах з цими підприємствами.

За рахунок яких саме трудових, фінансових та матеріальних ресурсів (власних, кредитних, орендованих, залучених за цивільно-правовими договорами чи неоформленими працівниками), зазначені підприємства виконували свої договірні зобов`язання один перед одним, не може впливати на можливість врахування позивачем цих коштів у власному податковому кредиті.

Сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового обліку покупцем та його зобов`язань зі сплати податків.

Чинним законодавством України не встановлено обов`язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару.

Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність з негативними наслідками саме щодо цієї особи.

Тим більше, що у цьому випадку, претензії контролюючого органу стосуються контрагентів не у першому, а у другому та третьому ланцюгу постачальників.

Якщо ж контролюючий орган вважає, що зазначена господарська операція, була штучним експортом, за змовою всіх учасників ланцюга постачання, саме з метою отримання бюджетного відшкодування, то питання про це повинно ставитися перед усім в межах кримінального судочинства. Натомість будь-яких відомостей про кримінально-правову оцінку зазначеної господарської операції, відповідачем не надано.

Відповідно до 200.7. ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач мав право на відображенні у податковому обліку 1840000 гривень сплачених на користь ТОВ «Компанія Промбудмаш» в якості податкового кредиту, а відповідно має право формування на цю суму від`ємного значення та вимагати бюджетного відшкодування.

Позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 07.06.2019, а також визнати протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Миколаївській області щодо не внесення всіх необхідних даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, належить задовольнити.

Щодо позовної вимоги про стягнення з державного бюджету на користь ТОВ «Експорт трейд груп» сум податку на додану вартість по декларації за грудень 2018 року в сумі 1840000,0 гривень, то необхідно зазначити наступне.

Так, відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №826/7380/15, ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є саме стягнення з державного бюджету через казначейську службу на користь платника податків заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Разом з тим, належним відповідачем у справах про стягнення коштів з Державного бюджету України є органи Державної казначейської служби України.

У цій справі, позивачем не заявлено вимог до Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області. Зазначені органи лише залучені до участі у справі, як треті особи.

За таких обставин, позов ТОВ «Експорт трейд груп» про стягнення коштів з бюджету не може бути задоволений, оскільки особа, яка повинна бути належним відповідачем, не залучена позивачем до участі у справі.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог

В цій частині позову належить відмовити.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 5763 грн. підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

На підтвердження суми витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: договір-доручення № 26 про надання правової допомоги від 04.06.2019.

Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Між тим, в обґрунтування заявленого клопотання позивачем не надано доказів, що підтверджують оплату позивачем послуг правової допомоги, час, затрачений адвокатом на надання правової допомоги, а також докази фактичного виконання робіт (акт приймання, рахунок -фактура, тощо).

Взагалі з наданих доказів, неможливо встановити розмір понесених позивачем витрат.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування витрат на правову допомогу.

В цій частині позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариствого з обмеженою відповідальністю "Експорт Трейд Груп" (вул. 5 Лінія, буд.9,Миколаїв,542) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) задовольнити повністю.

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Експорт Трейд Груп" (вул. 5 Лінія, буд.9,Миколаїв,542) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8,Київ,047) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області №2 від 07.06.2019.

3. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо не внесення всіх необхідних даних до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування суми бюджетного відшкодування товариства з обмеженою відповідальністю "Експорт трейд груп" в розмірі 1840000 грн.

4. Зобов`язати Головне управління ДФС у Миколаївській області внести до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування всі необхідні дані для відшкодування з Державного бюджету України товариству з обмеженою відповідальністю "Експорт трейд груп" суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за декларацією за грудень 2018 року в сумі 1840000, 00 гривень.

5. В задоволенні позову в частині стягнення з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Експорт трейд груп" суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 1840000 грн., відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Експорт Трейд Груп" (вул. 5 Лінія, буд.9,Миколаїв,542) судові витрати в розмірі 5763,00 гривень (п`ять тисяч сімсот шістдесят три грн.).

7. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення в повному обсязі 29.11.19