Справа № 280/2610/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 280/2610/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Прокуратури Запорізької області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року (головуючий суддя - Семененко М.О.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Запорізької області

про визнання протиправними дій та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Прокуратури Запорізької області (далі - Відповідач), в якому просив визнати протиправними дії Відповідача щодо несвоєчасного поновлення на роботі та стягнути з Відповідача на його користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення суду про поновлення його на роботі за період з 01 червня 2018 року по 16 травня 2019 року.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив, зокрема, що його поновлено на роботі в Прокуратурі Запорізької області рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі №808/932/17 зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Наведене рішення суду в частині поновлення на посаді звернуто до негайного виконання. Позивач вказав, що дане судове рішення виконано Відповідачем несвоєчасно, у зв`язку з чим у нього виникло право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з дати ухвалення рішення до дати його фактичного виконання.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено частково (а.с.167-171).

Визнано протиправною бездіяльність Прокуратури Запорізької області щодо несвоєчасного поновлення Позивача на посаді на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі №808/932/17.

Стягнуто з Прокуратури Запорізької області на користь Позивача суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі №808/932/17 за період з 1 червня 2018 року по 16 травня 2019 року включно в розмірі 194 074,89 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що Відповідачем не доведено правомірність затримки виконання рішення суду щодо негайного поновлення Позивача на посаді в органах прокуратури. При цьому суд зазначив, що поведінка Відповідача у межах спірних правовідносин носила пасивний характер, отже в даному випадку мала місце бездіяльність.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на невідповідність рішення суду вимогам процесуального закону, надання невірної оцінки фактичним даним, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що прокурор Запорізької області був позбавлений можливості законним шляхом виконати судове рішення шляхом звільнення іншого прокурора у слідчому відділі управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва з метою поновлення Позивача. Згідно доводів Відповідача, у спірних правовідносинах затримка виконання судового рішення від 30 травня 2018 року про поновлення Позивача на посаді відбулась не з вини Відповідача, що виключає настання відповідальності за ст. 236 КЗпП України. Крім того, Відповідач в апеляційній скарзі посилається на періоди чинності рішення суду від 30.05.2018 року як на підставу для зменшення суми середнього заробітку, що підлягає виплаті Позивачу.

Позивач, який був належним чином сповіщений про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Представник Відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника Відповідача, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі №808/932/17 позов ОСОБА_1 до Прокуратури Запорізької області задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Запорізької області від 07.03.2017 № 121ц про звільнення старшого радника юстиції ОСОБА_1 з посади начальника слідчого відділу Прокуратури Запорізької області та органів прокуратури Запорізької області у зв`язку зі скороченням кількості прокурорів органу прокуратури відповідно до вимог пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України. Поновлено старшого радника юстиції ОСОБА_1 на посаді начальника слідчого відділу Прокуратури Запорізької області. Стягнуто з Прокуратури Запорізької області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 08.03.2017 до 30.05.2018 у розмірі 113 264,18 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Постанова суду в частині поновлення старшого радника юстиції ОСОБА_1 на посаді начальника слідчого відділу Прокуратури Запорізької області з 08 березня 2017 року та в частині стягнення з Прокуратури Запорізької області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць - 4 319,87 грн звернута до негайного виконання.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Прокуратури Запорізької області задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року в адміністративній справі №808/932/17 - скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Запорізької області про визнання протиправними та скасування рішень суб`єкта владних повноважень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 30 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу №121ц від 07 березня 2017 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасовано і в цій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року залишено без змін. В іншій частині постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року та рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року - залишено без змін.

10 травня 2019 року Позивач звернувся до Прокуратури Запорізької області із заявою, у якій просив виконати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі №808/932/17. Вказана заява отримана Відповідачем 14 травня 2019 року.

Наказом прокурора Запорізької області від 17 травня 2019 року №819к поновлено старшого радника юстиції ОСОБА_1 на посаді начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області, підстава: рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі №808/932/17, постанова Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №808/932/17.

20 травня 2019 року Позивач подав до прокуратури Запорізької області заяву, у якій просив призначити його на посаду прокурора Енергодарської місцевої прокуратури та звільнити з посади начальника слідчого відділу Прокуратури Запорізької області.

На підставі даної заяви Позивача наказом прокурора Запорізької області від 20 травня 2019 року №827к призначено на посаду прокурора Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області, звільнивши з посади начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суд зауважує, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не за загальним правилом з дати набрання ним законної сили, а негайно з моменту його проголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

При цьому, рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

У даному випадку, з моменту проголошення рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі №808/932/17 у Прокуратури Запорізької області виник обов`язок поновити Позивача на посаді в органах прокуратури. При цьому даний обов`язок виник незалежно від факту оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Враховуючи те, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі №808/932/17 в частині негайного поновлення Позивача на посаді виконане Відповідачем лише 17 травня 2019 року шляхом прийняття наказу №819к, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Відповідач виконав зазначене судове рішення несвоєчасно, що вказує на протиправну бездіяльність та є підставою для стягнення на користь Позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення Позивача на посаді в органах прокуратури.

Суд апеляційної інстанції погоджується із наданою судом першої інстанції оцінкою посилань Відповідача на неможливість видання наказу про поновлення Позивача на посаді начальника слідчого відділу Прокуратури Запорізької області у зв`язку із скороченням цієї посади, а також у зв`язку з відсутністю рівнозначних вакантних або тимчасово вакантних посад і рекомендацій на їх призначення, оскільки зазначені обставини не є підставою для невиконання судового рішення.

Також безпідставними є посилання Відповідача на факт апеляційного оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі №808/932/17, як на підставу для його невиконання і підставу для зменшення розміру суми середнього заробітку, оскільки, як вже було зазначено, судове рішення, звернуте до негайного виконання, підлягає обов`язковому виконанню незалежно від дати набрання ним законної сили.

З огляду на викладене, Відповідачем не доведено правомірність затримки виконання рішення суду щодо негайного поновлення Позивача на посаді в органах прокуратури.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 09 вересня 2019 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокуратури Запорізької області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року по справі №280/2610/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 03 грудня 2019 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов