Справа № 240/10845/19
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Житомир

справа № 240/10845/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати пункт 27 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 19.04.2019 №45 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи з 26.04.2016 внаслідок поранення, ЗЧМТ- контузії головного мозку і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви від 02.08.2019 про призначення одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, ЗЧМТ- контузії головного мозку і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;

- зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи внаслідок поранення, ЗЧМТ- контузії головного мозку і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з урахуванням права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 12.04.2016, відповідно до статей 16-16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XIІ та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час виконання обов`язків військової служби в Республіці Афганістан отримав травму. Постановою Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 11.03.2011 №399 встановлено, що отримане позивачем поранення, ЗЧМТ - контузія головного мозку і захворювання, пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Рішенням органів Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 з 12.04.2011 йому встановлено третю групу інвалідності внаслідок поранення, ЗЧМТ - контузії головного мозку і захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії Проте одноразової грошової допомоги у зв"язку із встановленням третьої групи інвалідності виплачено не було. У подальшому, 12.04.2016, згідно з рішенням Житомирської медико-соціальної експертної комісії №2 позивачу встановлено другу групу інвалідності внаслідок поранення, ЗЧМТ - контузії головного мозку і захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що на думку позивача, є підставою для отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму.

Рішення комісії Міністерства оборони України від 19.04.2019, яким позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що не подано документів, що свідчать про причини та обставини поранення, позивач вважає незаконним.

На виконання листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 02.05.2019, повторно подав заяву до відповідача через Хорошівський районний військовий комісаріат Житомирської області про виплату одноразової грошової допомоги у зв"язку із встановленням 2 групи інвалідності та додатково надав копію довідки від 10.07.1982 №33 військової частини польова пошта 37828 про обставини поранення.

Однак, Департамент фінансів Міністерства оборони України листом відмовив йому у розгляді заяви та документів, з тих підстав, що вже приймалось рішення відповідача про відмову у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги.

Позивач, вважаючи, що відповідач протиправно відмовив йому у призначенні одноразової грошової допомоги згідно з рішенням від 19.04.2019, не розглянув його повторну заяву від 02.08.2019 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи з 12.06.2016 та не прийняв відповідне рішення, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала суду про відкриття провадження була направлена учасникам справи за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем 24.10.2019, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі надіслав до суду відзив на позовну заяву за вх.№26257/19, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що відсутні правові підстави для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності внаслідок поранення, ЗЧМТ - контузії головного мозку і захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оскільки позивачем не подано документів, що свідчать про причини та обставини поранення.

Також зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.04.2019 у справі №822/220/18, подані позивачем протокол військово-лікарської комісії, акт судово-медичного обстеження та довідка МСЕК не можуть бути належними документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), тому відповідно до п.4 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у позивача відсутнє право на виплату.

Вказує, що рішення відповідача від 19.04.2019 №45 приймалось на підставі заяви позивача та документів, які подані Житомирським обласним військовим комісаріатом згідно із супровідним листом від 16.01.2019 №СЗ 206.

Щодо довідки від 10.07.1982 №33 військової частини польова пошта НОМЕР_1 зазначає, що вона подана до Міністерства оборони України відповідно до супровідного листа від 12.08.2019 №СЗ 4230, тобто після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та містить інформацію про поранення, яке не пов"язане з інвалідністю позивача, а саме - травми голови, оскільки у зазначеній довідці МСЕК вказана інформація про отримання позивачем травми спини.

У зв"язку із вказаним, повторно подані позивачем документи з одного й того ж самого питання правомірно повернуті без реалізації.

25 листопада 2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх.№27586/19), в якій додатково зазначає, що всупереч п.13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975) йому протиправно відмовлено у розгляді його заяви.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.258 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач в період з 13.05.1982 по 25.10.1985, проходив військову службу у Збройних Силах СРСР та приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 (а.с.19-21).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №399 від 11.03.2011 встановлено, що поранення, ЗЧМТ - контузія головного мозку і захворювання, пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.23).

Згідно із випискою із акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААА №732327 від 12.04.2011 позивачу встановлена 3 група інвалідності з 11.04.2011, яка настала внаслідок поранення, ЗЧМТ - контузія головного мозку і захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.26).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №514276 від 13.04.2016 позивачу встановлена 2 група інвалідності з 12.04.2016, яка настала внаслідок поранення, ЗЧМТ - контузія головного мозку і захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.27).

ОСОБА_1 звернувся до військового комісара Володарсько- Волинського районного військового комісаріату із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності з 12.04.2016, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно з рішенням засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов"язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформленим протоколом засідання комісії №72 від 19.08.2016, Міністерство оборони України повернуло документи позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги на доопрацювання з посиланням на те, що в поданих документах немає підтверджень настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше ніж через 3 місяці після звільнення з такої служби.

Згідно з постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №276/1015/17, яка залишена без змін відповідно до постанови Верховного Суду від 20.05.2019, позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України задоволено частково:

- визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 з доданими документами про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби;

- скасовано пункт 16 рішення Міністерства оборони України про повернення на доопрацювання документів у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 інвалідності ІІ групи з 26.04.2016 внаслідок поранення, ЗЧМТ контузії головного мозку і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 19.08.2016 року №72;

- зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 та додані документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та прийняти відповідне рішення (а.с.30-35, 77-81).

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №276/1015/17 ІНФОРМАЦІЯ_1 супровідним листом від 16.01.2019 за вих.№СЗ206 направив до Департаменту фінансів Міністерства оброни України документи ОСОБА_1 для прийняття рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги (а.с.65).

За результатами розгляду поданих документів, на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №276/1015/17, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення від 19.04.2019 №45, оформлене протоколом засідання комісії, відповідно до п.27 якого позивачу відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги з тих підстав, що позивачем не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачений пунктом 11 Порядку №975.

Роз`яснено, що акт судово-медичного дослідження від 14.01.2011 №143, який складено зі слів заявника та висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 11.03.2011 №399, які подано разом з іншими документами, не є документами, що свідчать про обставини поранення (а.с.38).

10.04.2019 позивач звернувся із заявою до Міністерства оборони України з проханням виконати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №276/1015/17 та додатково подав копію нотаріально засвідченої довідки, виданої військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 від 01.07.1982 №33 про обставини отримання поранення (а.с.36).

Листом від 02.05.2019 Департамент фінансів Міністерства оборони України на звернення позивача повідомив, що 19 квітня 2019 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянуто його документи щодо призначення одноразової грошової допомоги та прийнято рішення про відмову у призначенні допомоги.

Також повідомлено, що відповідно до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 №530 (далі - Положення №530), документи на одержання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності оформляє та подає Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісаріат за місцем проживання.

Вказано, що позивач має повторно подати всі необхідні документи, які передбачені п.11 Порядку №975 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , після надходження оформлених належним чином копій документів, вони будуть подані на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, для прийняття відповідного рішення (а.с.37).

02 серпня 2019 року позивач звернувся із заявою до Міністерства оборони України через Хорошівський районний військовий комісаріат, яка спрямована Житомирським обласним військовим комісаріатом, з проханням виплатити одноразову грошову допомогу у зв"язку із встановленням 2 групи інвалідності внаслідок поранення, ЗЧМТ - контузії головного мозку і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, додавши до вказаної заяви копії документів, серед яких копія довідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 10.07.1982 №33 (а.с.39-40).

ІНФОРМАЦІЯ_1 супровідним листом від 12.08.2019 за вих.№СЗ 4230 направив до Департаменту фінансів Міністерства оброни України документи ОСОБА_1 для прийняття рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги (а.с.66).

Департамент фінансів Міністерства Оборони України на лист ІНФОРМАЦІЯ_2 №СЗ 4230 від 12.08.2019 повідомив, що постановою Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №276/1015/17 залишено без змін постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018. Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 документи ОСОБА_1 вже розглянуті та прийнято рішення про відмову у призначенні допомоги (п.27 протоколу засідання від 19.04.2019 №45). У зв"язку із вказаним, документи повернуто без реалізації (а.с. 41).

Не погоджуючись з таким рішенням бездіяльністю відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2011-XII), який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975).

Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст.16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону №2011-XII встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Так, відповідно до п.4 ч.2 ст.16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

В силу ч.9 ст.16-3 Закону №2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, яка прийнята відповідно до п.2 ст.16-2, п.9 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Частиною 2 пункту 3 Порядку №975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Щодо позовних вимог про скасування п.27 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 19.04.2019 №45, про відмову у призначені та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, з підстав необхідності подання позивачем документу, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку №975, для отримання одноразової грошової допомоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.16-4 Закону №2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975) визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Подання зазначених у п.11 Порядку №975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у ст.16-4 Закону №2011-XII (зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.

Між тим, обов`язок перевірити, чи не настала інвалідність за обставин, перелік яких визначений у ст.16-4 Закону № 2011-XII, покладено на орган, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Отже, вимога Міністерства оборони України щодо необхідності подання військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом щодо якого вирішується питання про виплату одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, має легітимну мету, відповідає вимогам законності та не є свавільною.

Слід зазначити, що Порядок №975 не визначає, який саме документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги, на підтвердження обставин причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

У відповідності до п.21.21 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, (далі - Положення №402) за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців - учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд військово-лікарськими комісіями з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з іншими документами, що підтверджують факт отримання поранення (контузії, травми або каліцтва), довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн, посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних військово-лікарських комісій для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).

Відповідно до п.21.3 зазначеного вище Положення, причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні військово-лікарські комісії; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні військово-лікарські комісії цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

Згідно з п.21.7 Положення №402 постанова військово-лікарських комісій про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360 (зі змінами), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04 січня 1994 року №2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за №177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, військово-лікарськими комісіями можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (п. 21.8 Положення № 402).

Відсутність у абзаці 6 п.11 Порядку №975 вказівки про якийсь конкретний документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо), який свідчить про причини та обставини поранення говорить про те, що в кожному конкретному випадку це можуть бути різні документи, які достовірно свідчать про причини та обставини поранення.

Між тим, подання до Міністерства оборони України відповідного рішення військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено, що отримані особою поранення, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не виключає необхідності подання інших, зазначених у п.11 Порядку № 975, документів, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.

При цьому, надана відповідачу разом із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, копія витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії не містить інформацію про обставини поранення позивача, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, як і не містить такої інформації акт судово-медичного дослідження від 14.01.2011 №143, зокрема і про те, що поранення (контузія) не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов до висновку, що Міністерство оборони України, приймаючи спірне рішення, яким відмовлено у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, обґрунтовано зазначило, що ОСОБА_1 не подано належних документів, що вказують на причини та обставини поранення, травми, контузії та його захворювання.

Однак, суд зауважує, що матеріали справи свідчать, що при прийнятті оскаржуваного рішення, Міністерство оборони України розглядало питання про наявність підстав для виплати та нарахування позивачу одноразової грошової допомоги у зв"язку із встановленням йому 2 групи інвалідності внаслідок поранення, ЗЧМТ - контузії головного мозку і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії на підставі документів, поданих та оформлених Житомирським обласним військовим комісаріатом згідно із супровідним листом від 16.01.2019 №СЗ206. Тобто без врахування довідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 10.07.1982 №33.

Вказана довідка військової частини польова пошта НОМЕР_1 надіслана позивачем самостійно через Хорошівський районний військовий комісаріат, у зв"язку з чим відповідно до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 №530 (далі - Положення №530) не прийнята відповідачем.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви від 02.08.2019 про призначення одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи, внаслідок поранення, ЗЧМТ- контузії головного мозку і захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, суд зазначає наступне.

Предметом спору у цій справі є право позивача на одноразову грошову допомогу позивачу у зв"язку із встановленням інвалідності 2 групи, на підставі Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975).

Другу групу інвалідності позивачу встановлено з 12 квітня 2016 року.

Статтею 16 Закону України №2011-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) закріплено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону України №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин.

Відповідно до частини 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», затверджено Порядок Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975)

При цьому, пунктом 2 Порядку №975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. №284 (Офіційний вісник України, 2007 р., №14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255).

Допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

На день повторного звернення позивача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги - 02.08.2019, на підставі статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» діяв Порядок №975, а тому саме його належить застосовувати у спірних правовідносинах.

Згідно з пунктом 12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Відповідно до пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 15 Порядку №975 рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Основні функції, завдання, повноваження Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія), а також порядок організації її роботи, визначені Положенням про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженим наказом Міністра оборони України від 26.10.2016 № 564, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2016 за № 1497/29627, (далі - Положення №564).

Відповідно до п.2 розділу ІІ Положення №564 з метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія зобов`язана, зокрема: приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтею 21-4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцям Збройних Сил України, особам, звільненим з військової служби зі Збройних Сил України та СРСР, які стали інвалідами, військовозобов`язаним та резервістам, які стали інвалідами внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання, пов`язаних з їх призовом на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, членам родин загиблих (померлих) військовослужбовців Збройних Сил України; приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів.

Однак, всупереч приписів наведених чинних правових норм Міністерство оборони України не прийняло передбаченого рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Проаналізувавши наведені положення законодавства в контексті встановлених обставин справи суд дійшов до висновку, що розгляд заяви ОСОБА_1 від 02.08.2019 і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

Повернення документів Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві не передбачено, а тому повернення Міністерством оборони України документів позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 без прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить зазначеним вище нормам.

Посилання відповідача при поверненні документів без їх реалізації, на наявність вже прийнятого рішення про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, оформленого у п.27 протоколом комісії Міністерства оборони №45 від 19.04.2019, суд вважає необґрунтованим, оскільки супровідним листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.08.2019 №СЗ 4230 надіслано новий пакет документів для прийняття рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу, зокрема довідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 10.07.1982 №33.

Окрім того, як встановлено судом, звернення із заявою від 02.08.2019, не є повторним, а тому вимагає розгляду за встановленою процедурою і прийняття рішення у встановленому порядку, оскільки вказана бездіяльність відповідача порушує право позивача на належний розгляд поданої ним заяви від 02.08.2019 та документів.

Разом з тим, лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України за підписом заступника директора Департаменту С. Галімського не можна розцінювати як рішення Міністерства оборони України, прийняте за результатами розгляду заяви позивача.

Надаючи оцінку бездіяльності Міністерства оборони України щодо розгляду заяви позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, суд вважає, що відповідно до п.13 Порядку №975 розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що відповідачем зроблено не було.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові 25.04.2018 справа № 826/7117/16.

У зв`язку із тим, що питання наявності чи відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги як військовослужбовцю строкової військової служби на підставі документів, поданих із заявою від 02.08.2019, відповідачем не вирішено, оскільки рішення передбаченого Порядком №975, суб`єкт владних повноважень не приймав, то зобов"язання судом Міністерства оборони України прийняти конкретне рішення є передчасним.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25 вересня 2018 року у справі № 741/982/16.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе зобов"язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.08.2019 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у зв"язку із встановленням 2 групи інвалідності, внаслідок поранення, ЗЧМТ - контузії головного мозку і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з урахуванням документів доданих до заяви від 02.08.2019 та прийняти відповідне рішення.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до ч.5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 139, 205, 229, 242-246, 250, 255, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_3 ) до Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський, буд.6, м.Київ, 03168, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.08.2019 про призначення одноразової грошової допомоги, у зв"язку із встановленням 2 групи інвалідності внаслідок поранення, ЗЧМТ - контузії головного мозку і захворювань, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Зобов"язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.08.2019 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у зв"язку із встановленням 2 групи інвалідності внаслідок поранення, ЗЧМТ - контузії головного мозку і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з урахуванням документів доданих до заяви від 02.08.2019, та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 04 грудня 2019 року.

Суддя А.В. Горовенко