Справа № 1.380.2019.005675
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.005675
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Шевченківський відділ обслуговування громадян в м. Львова (сервісний центр) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Шевченківського відділу обслуговування громадян в м. Львова (сервісний центр), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Шевченківського відділу обслуговування громадян в м. Львова (сервісний центр) щодо відмови ОСОБА_1 у проведені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді:

- з 04.12.2018 по 31.12.2018 на підставі заяви від 04.01.2019 згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 22.12.2018 № 04-1143;

- з 01.01.2019 по 31.01.2019 на підставі заяви від 29.01.2019 згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 17.01.2019 № 04-568-19.

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Шевченківський відділ обслуговування громадян в м. Львова (сервісний центр) здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за періоди 04.12.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.01.2019 згідно з довідками Територіального управління Державної області від 22.12.2018 № 04-1143 і від 17.01.2019 № 04-568-19 про розмір суддівської винагороди;

3) виплатити ОСОБА_1 30607,20 грн (тридцять тисяч шістсот сім гривень 20 копійок), заборгованість з урахуванням раніше виплачених сум у зв`язку з недоплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що виникла в періоди: з 04.12.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ПФУ зобов`язано перераховувати щомісячне довічне грошове утримання з дати змінення суддівської винагороди суддів районних судів, які працюють на відповідній посаді. При цьому, з 04.12.2018 та 01.01.2019 фактично змінено розмір складових суддівської винагороди. Тому, з 04.12.2018 та з 01.01.2019 наявні підстави для перерахунку, однак щомісячне довічне грошове утримання не перераховано, у зв`язку із чим, позивач звернувся до відповідача із заявами про проведення перерахунку за наслідком розгляду якої його повідомлено, що такий перерахунок здійснено з 01.02.2019.

Ухвалою від 05.11.2019 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 26.11.2019 (вх. № 44523), у якому зазначає, що з дня набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі-Закон -1402) Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-У1 (далі-Закон № 2453) втратив чинність, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402.

Тобто, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється для суддів, які не пройшли кваліфікаційного оцінювання відповідно до норм Закону № 2453, а для суддів, які пройшли таке оцінювання згідно із Законом № 1402. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється з січня 2019 року та з лютого 2019 року, тобто з наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 проведений з 01.01.2019 на підставі довідки Апеляційного суду Львівської області від 22.12.2018 № 04 -04-1143 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 04.12.2018. Також з 01.02.2019 на підставі довідки Апеляційного суду Львівської області від 17.01.2019 № 04-568 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2019.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Львівській області, з 06.08.2015 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, обчислене відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Позивач, у зв`язку з підвищенням грошового утримання, звернувся до відповідача із заявою від 04.01.2019 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та долучив довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області від 22.12.2018 № 04-1143 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 04.12.2018.

Листом від 09.01.2019 № 47/03.11-36 повідомлено, що прийняття рішення щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошове утримання судді буде здійснено після надходження роз`яснень від Міністерства соціальної політики України.

29.01.2019 позивач подав відповідачу заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2019 і долучив довідку від 17.01.2019 № 04-568-19 ТУ ДСА України в Донецькій області.

11.02.2019 позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про надання інформації про наслідки розгляду заяви від 04.01.2019 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 04.12.2018 і надання копії рішення про перерахунок за грудень 2018 р.

Листом від 18.02.2019 №409/5/3-20/03.11-36 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання по довідці про суддівську винагороду від 13.11.2018 № 04-1071 виданої ТУ ДСА України в Донецькій області за період з серпня 2018 по грудень 2018 р.

Листом від 18.02.2019 № 410/18/3-20/03.11-36 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що з 01.01.2019 щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 визначено в розмірі 90% від заробітної плати 44931,00 грн і становить 40437,90 грн, що підтверджується копією рішення від 28.01.2019 № 11.

09.03.2019 ОСОБА_1 звернувся з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання за грудень 2018 року згідно з довідкою від 22.12.2018 № 04-1143.

Листом від 20.03.2019 № 820/34/3-20/03.11-36 відповідач повідомив, що з 01.02.2019 ОСОБА_1 визначено довічне грошове утримання від заробітної плати 48985,00 грн і становить 44086,50 грн, що підтверджується копією рішення від 01.02.2019 № 11.

28.03.2019 ОСОБА_1 звернувся з заявою до відповідача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки від 17.01.2019 № 04-568-19 виданої ТУ ДСА України в Донецькій області з 01.01.2019 і донарахування 17127,90 грн за січень 2019 року.

Листом від 18.04.2019 № 1457/39/3-20 відповідач повідомив, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди, посилаючись на п. 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплат щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами пенсійного фонду України, затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 (далі - Порядок)

27.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання за грудень 2018 року і січень 2019 року.

Листом від 15.05.2019 № 1736/53/3-20/03.11-36 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 проведений з 01.02.2019.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 04.12.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.01.2019, позивач звернувсь до суду з цим позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правові позиції щодо гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення.

Так, відповідно до п. 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

В абз. 2 п. 7 рішення від 03.06.2013 № 3-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на щомісячне довічне грошове утримання не може бути звужене встановленням обмеження в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що знижує досягнутий рівень гарантій незалежності судів, суперечить вимогам ч. 1 ст. 126 Конституції України.

Конституційний Суд України в рішенні від 08.06.2016 № 4-рп/2016 визначив, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

Згідно з п. 3 рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016, щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10.07.1998, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов`язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку судців і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

У Рекомендації Комітету Ради Міністрів Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки від 17.11.2010 № (2010)12 зазначено: оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці (пункт 54).

Статтею 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання) визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частин першої, другої статті 135 вказаного Закону суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р/2018 у справі №1-7/2018 (4062/15) за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 3, ч. 10 ст. 133 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій та статус суддів» у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат».

Визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, за яким «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII зі змінами, а саме:

- частини першої статті 55 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя у відповідному суді, припиненням роботи суду у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами та з неприйняттям, з незалежних від судді причин, у встановлені строки рішення про його відрядження до іншого суду;

- частини восьмої статті 56, частин першої, другої статті 89 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з обов`язковим проходженням підготовки у Національній школі суддів України для підтримання кваліфікації;

- частини третьої статті 82, частин шостої, сьомої статті 147 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з неприйняттям, з незалежних від судді причин, у встановлені строки рішення про переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

Положення частин третьої, десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VІII, які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Також, статтями 7 та 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць та мінімальну заробітну плату у місячному розмірі, що призвело до зміни розміру суддівської винагороди працюючого судді та, відповідно, до виникнення підстав для перерахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявами про перерахунок пенсії з 04.12.2018 та з 01.01.2019, проте перерахунок відповідачем здійснений лише з 01.01.2019 та з 01.02.2019 відповідно, тобто у перерахунку за грудень 2018 року та січень 2019 року фактично відмовлено.

В обґрунтування дат перерахунку 01.01.2019 та 01.02.2019, відповідач посилається на Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (далі Порядок № 3-1).

Суд зазначає, що предметом спору в даній справі є дати, з яких має проводитися перерахунок довічного грошового утримання з 04.12.2018 або з 01.01.2019, з 01.01.2019 або з 01.02.2019.

Так, відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Разом з цим, як вже зазначалося вище, відповідно до частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та рішення Конституційного Суду України, яке набрало чинності з дня його ухвалення 04.12.2018, мають вищу юридичну силу, ніж Порядок № 3-1, а тому перерахунок суддівської винагороди відповідно вказаного рішення Конституційного Суду України повинно здійснюватися з 04.12.2018. З аналогічних підстав перерахунок довічного грошового утримання, у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», має здійснюватися саме з 01.01.2019.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 04.12.2018 по 31.12.2018 на підставі заяви від 04.01.2019 згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 22.12.2018 № 04-1143 та з 01.01.2019 по 31.01.2019 на підставі заяви від 29.01.2019 згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 17.01.2019 № 04-568-19.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за періоди 04.12.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.01.2019 згідно з довідками Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 22.12.2018 № 04-1143 і від 17.01.2019 № 04-568-19 про розмір суддівської винагороди.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість, що виникла у зв`язку з недоплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в періоди з 04.12.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.01.2019 у розмірі 30607,20 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кедик М.В.