Справа № 540/1755/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1755/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гомельчука С.В.,

при секретарі Воронцовій К.С.,

за участю:

представників позивача - Казанцевої С.А., Тетерич Н.В.,

представника відповідача - Гордієнко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "СІТІ-ІТС" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

23.08.2019 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "СІТІ-ІТС" (далі - позивач, ТОВ "ІБК"СІТІ-ІТС") до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 05.08.2019 року № 1244701/39184650 про відмову ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «СІТІ-ІТС» в реєстрації податкової накладної № 4 від 16.07.2019 року з ТОВ «М.В.КАРГО» на суму 400 000,01 грн., в т.ч. ПДВ 20 % 66 666,67 грн., в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 16.07.2019 року № 4, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «СІТІ-ІТС» по ТОВ «М.В.КАРГО» () на суму 400 000,01 грн., в т.ч. ПДВ 20 % 66 666,67 грн;

- встановити контроль за виконанням судового рішення шляхом подання звіту про його виконання у двотижневий строк;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судовий збір у сумі 3842,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «СІТІ-ІТС».

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 16.07.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято з порушенням вимог податкового законодавства, оскільки підприємством надано усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операції по заблокованій податковій накладній, а тому рішення про відмову у її реєстрації є необґрунтованим як нормативно, так і документально, що є підставою для його скасування та зобов`язання ДФС України зареєструвати вказану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її фактичного отримання ДФС України.

Ухвалою суду від 28.08.2019 року провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного без повідомлення учасників справи у відповідності до приписів ст. 263 КАС України.

Ухвалою суду від 05.09.2019 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04.10.2019 року.

10.09.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого заперечує проти задоволення позовних вимог, вважаючи оскаржуване рішення правомірним та таким, що скасуванню не підлягає. Представник відповідача зазначає, що передумовою для прийняття оскаржуваного рішення було зупинення реєстрації поданої ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" податкової накладної № 4 від 16.07.2019 року, яке відбулося відповідно до пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку", запропоновано позивачу надати пояснення та копії підтверджуючих документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. На підтвердження проведеної господарської операції позивачем надано пояснення та копії документів, які не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної.

Суд зауважує на те, що з 01.10.2019 року по 31.10.2019 року головуючий суддя по справі перебував на лікарняному, у зв`язку із чим, підготовче засідання, призначене на 04.10.2019 року, не відбулось.

За наведених обставин, підготовче засідання було призначене з урахуванням його відкладення, на 13.11.2019 року.

У підготовче засідання сторони з`явились, просили розглядати справу по суті одразу після закриття підготовчого провадження.

Відтак, суд керуючись приписами ч. 7 ст. 181 КАС України, вирішує закрити підготовче провадження та розпочати розгляд справи по суті.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримували, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд зауважує на тому, що 17.09.2019 року позивач звертався до суду із заявами, згідно яких просив викласти позовні вимоги в іншій редакції та залучити ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі до участі у розгляді справи в якості співвідповідача. Проте, у судовому засіданні, призначеному на 13.11.2019 року, просив суд залишити без розгляду подані заяви.

Відповідач проти залишення заяв позивача без розгляду не заперечував.

За наведених обставин, суд протокольною ухвалою залишив без розгляду наведені заяви позивача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору, судом встановлені наступні обставини по справі.

ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" зареєстровано як юридичну особу з 17.04.2014 року, видами діяльності за КВЕД є: 43.91 Покрівельні роботи, 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у., 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель, 42.11 Будівництво доріг і автострад, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На виконання умов договору підряду від 13.04.2017 року № 01-4/17, укладеного між позивачем, як підрядником, та ТОВ "М.В. КАРГО", як замовником, а також Додаткових угод № 22 від 01.04.2019 року, № 23 від 25.04.2019 року до вказаного договору, ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" отримано грошові кошти в сумі 400 000,01 грн. з призначенням платежу "будівельно-монтажні роботи за договором № 01-04/17 згідно рахунку № 10 від 08.07.2019 р., у т.ч. ПДВ (20%) 66 666,67 грн.", що підтверджується рахунком - фактурою № СІ-0000010 від 08.07.2019 року та випискою по рахунку за 16.07.2019 року.

16.07.2019 року позивачем за вказаною операцією складено податкову накладну № 4 на загальну суму 400 000,01 грн., у т.ч. ПДВ 66 666,67 грн., яку засобами електронного зв`язку направлено до ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

23.07.2019 року засобами електронного зв`язку позивач отримав від ДФС України квитанцію №1 про прийняття податкової накладної № 4 від 16.07.2019 р. та зупинення її реєстрації відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, зазначивши "ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН."

26.07.2019 року позивачем направлено на адресу ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі повідомлення № 1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, в якому пояснив "Основний напрямок діяльності ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" будівельно-монтажні роботи. З покупцем ТОВ "М.В. КАРГО" укладений договір підряду № 01-04/17 від 13-04-17 на будівництво терміналу по перевантаженню зернових вантажів з матеріалів Замовника. 16 липня 2019 року надійшов аванс в розмірі 400 000.00 грн., на який була виписана податкова накладна. В липні 2019 року на підприємстві штат робітників 11 чол. При необхідності підприємство використовує субпідрядні роботи сторонніх підприємств".

Також, 26.07.2019 року позивачем засобами електронного зв`язку направлено на адресу ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі додатки до повідомлення від 26.07.2019 р. за №1, а саме: договір підряду № 01-04/17 від 13.04.2017 р., укладений між ТОВ "М.В. КАРГО" (замовником) та ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" (підрядником) (7 частин); банківська виписка від 16.07.2019 року; договір суборенди; штатний розклад на 2019 рік; звіт про суми нарахованої заробітної плати за червень 2019 року, таблиця 1 нарахування єдиного внеску, таблиця 6 з доказами відправлення та прийняття нарахування заробітної плати; додаткова угода № 22 від 01.04.2019 року; додаткова угода № 23 від 25.04.2019 року; договірна ціна до додаткової угоди № 23, банківська виписка; акт надання послуг оренди приміщення з ПАО «Дніпровське підприємство «Ера».

Вказані документи прийняті контролюючим органом до розгляду, що не заперечується відповідачем.

05.08.2019 року Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації ( далі - Комісія ДФС України) прийнято рішення №1244701/39184650 про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 16.07.2019 р. з підстав " Ненадання платником податку копій документів, а саме: документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством".

Не погодившись з вказаним рішенням комісії ДФС України, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які є предметом розгляду у даній справі, регулюються нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р., постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 " Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Постанова КМУ № 117).

Пунктом 187.1 ст.187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу 1 п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Крім того, пунктом 201.10 ст. 201 цього Кодексу передбачено, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. (абз. перший - п`ятий п. 201.10 ст. 201 цього Кодексу).

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) врегульовано Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 ( у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №204) (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 12 - 15 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування ( абз. 10 п. 12 Порядку №1246).

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС. У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. ( пункти 13-15 цього Порядку).

Організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), а також права та обов`язки її членів врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 про затвердження Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Так, пунктами 2- 3 цього Порядку передбачено, зокрема, що комісії контролюючих органів

- складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС);

- діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, якою, зокрема затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У пункті 2 цього Порядку надано визначення таких термінів:

- моніторинг сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства;

- критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, визначений показник моніторингу, що характеризує ризик;

- ризик порушення норм податкового законодавства ймовірність складання та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а"/"б" пункту 185.1 статті 185,підпункту "а"/"б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Пунктами 5-7 цього Порядку передбачено, зокрема, що податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку і за результатами такого моніторингу, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється, якщо -

- платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку;

- податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку.

При цьому, критерії ризиковості платника податку та здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС шляхом -

- надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку;

- інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики;

- оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. ( пункт 10 цього Порядку).

Порядок та підстави для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі визначені у пунктах 12-13 цього Порядку.

Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. ( п. 12 цього Порядку)

Відповідно до п. 13 цього Порядку у даній квитанції зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

В подальшому вказані письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу, розглядаються відповідними комісіями контролюючих органів (комісіями регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісіями центрального рівня (ДФС), за результатами розгляду яких приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 19-20 цього Порядку).

При цьому, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. ( пункт 21 цього Порядку).

Отже, передумовою прийняття комісіями контролюючих органів рішень про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову у такій реєстрації, є рішення про зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування, якщо за результатами їх моніторингу встановлено відповідність критерію(ям) ризиковості платника податку та/або критерію(ям) ризиковості здійснення операцій.

Перевіряючи законність підстав для зупинення реєстрації спірної податкової накладної № 4 від 16.07.2019 р., суд вказує наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до змісту квитанції № 1 від 23.07.2019 р., підставою для зупинення реєстрації податкової накладної №4 від 16.07.2019 р. вказано її відповідність вимогам п. п. 1.6 п. 1 " Критеріїв ризиковості платника податків".

В ході розгляду справи, судом встановлено, що критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій передбачені у листі ДФС України від 21.03.2018 р. №959/99-99-07-18, який розміщено на веб-порталі ДФС України.

Отже, на дату формування ДФС України квитанції № 1 від 23.07.2019 р. про зупинення реєстрації податкової накладної № 1 від 16.07.2019 р. відсутній нормативно-правовий документ, яким затверджені такі критерії ризиковості платника податків.

При цьому, у листі від 19.04.2018 року № 3890/0/20-18 Державна регуляторна служба України зауважила, що запровадження непрозорого механізму затвердження вищевказаних критеріїв з урахуванням відсутності доступного для ознайомлення громадськості механізму прийняття зазначених проектів актів, у тому числі визначення періодичності затвердження таких критеріїв ДФС України, порушує один із принципів державної регуляторної політики, визначених Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", а саме передбачуваність, тобто послідовність регуляторної діяльності, відповідність її цілям державної політики, а також планам з підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє суб`єктам господарювання здійснювати планування їхньої діяльності.

Також суд зауважує, що вищевказаною редакцією пункту 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 117 від 21.02.2018 р. передбачено запровадження певного алгоритму визначення таких критеріїв ДФС України за погодженням з МФУ. Водночас вказаний Порядок не визначає чітких критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН. Відповідно до положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Постановою КМУ від 20 серпня 2014 р. № 375, Міністерство фінансів України (Мінфін) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінфін є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику.

Відтак затвердження переліків ризику (в тому числі критеріїв ризиковості) є повноваженням Міністерства фінансів України.

На виконання вимог Податкового кодексу України, Закону України від 11.09.2003 р. № 1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 р. № 731 "Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", Мінфін розробив проект наказу "Про затвердження Критеріїв ризиковості платника податку, Критеріїв ризиковості здійснення операцій та Переліку показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку".

Проте, на момент виникнення спірних правовідносин, що розглядаються у справі, вказаний наказ мав статус проекту.

Отже, суд вважає, що застосування фіскальними органами критеріїв ризиковості платника податків, визначених у вказаному листі ДФС України, є грубим порушенням ст. 19 Конституції України, оскільки вказаним листом встановлено нові критерії для зупинення реєстрації податкових накладних платників податків, які породжують правові наслідки для широкого кола платників податків.

Відтак, суд вважає, що органи ДФС не мають право застосування критеріїв ризиковості платника податків, визначених у листі ДФС України, як підстави зупинення реєстрації податкових накладних до їх прийняття уповноваженим органом, як того вимагають норми ПК України та Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою КМ України від 21.03.2018 р. № 117.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність зупинення реєстрації спірної податкової накладної ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС", як передумови прийняття відповідного рішення Комісії ДФС України, в силу відсутності нормативно-правового документу, який регулює вказані питання, та не зазначення у квитанції від 23.07.2019 року конкретного критерію з перелічених у п. п. 1.6. п. 1 вказаного листа ДФС України, згідно якого ДФС України керувалась при вирішені питання щодо віднесення ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 р. по справі № 822/1878/18.

Надаючи правову оцінку підставам відмови Комісії ДФС України у реєстрації спірної податкової накладної позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд вказує наступне.

Як зазначалось вище, відповідно до рішення комісії ДФС України від 05.08.2019 р. №1244701/39184650 підставою для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної № 4 від 16.07.2019 р. є ненадання платником податку копій документів, а саме: документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством".

Перевіряючи вказані обставини на предмет їх обґрунтованості та відповідність наданим до фіскальних органів позивачем письмових пояснень з переліком первинних документів, що підтверджується наявними у справі квитанціями про їх прийняття на центральному рівні, суд вказує наступне.

З наданих позивачем до матеріалів справи договірних та первинних документів судом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" є будівництво житлових і нежитлових будівель.

13.04.2017 року між ТОВ "М.В. КАРГО" (замовником) та ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" укладено договір підряду № 01-04/17, відповідно до п. 1.1 якого підрядник зобов`язується за завданням та за кошти замовника і матеріалів підрядника (за виключенням матеріалів та виробів, зазначених у Додатку № 5 до договору "Перелік матеріалів та виробів, що поставляються замовником) власними та залученими силами і засобами, на свій ризик виконати роботи з улаштування фундаментів по проекту "НЕПТУН" об`єкту будівництва терміналу по перевантаженню зернових вантажів на причалі № 25, розташованого на території Визирського та Новобілярського селищних рад.

Пунктом 2.6 вказаного Договору передбачено, що сторони дійшли згоди про наступний порядок оплати за даним договором. Зокрема, замовник здійснює сплату авансу в розмірі 30% від суми, зазначеної у Протоколі погодження договірної ціни (додаток № 1) протягом 3-х робочих днів з моменту підписання договору. Сплата послідуючих платежів здійснюється згідно з щомісячними актами виконаних робіт форми КБ2 з вирахуванням авансових платежів.

01.04.2019 року між ТОВ "М.В.КАРГО" та ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" укладено Додаткову угоду №22 до договору підряду № 01-04/17 від 13.04.2017 р. про погодження Договірної ціни на окремі види робіт, умовами якої передбачено, що загальна вартість робіт і витрат підрядника по улаштуванню металевих футлярів під мережі водопостачання, демонтажу та монтажу дорожнього покриття для ремонту оптоволоконного кабелю та улаштуванню тимчасових доріг та майданчиків із збірних залізобетонних плит становить 494 804,90 грн., у т. ч . ПДВ 20% - 82 467,48 грн.

25.04.2019 року між ТОВ "М.В.КАРГО" та ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" укладено Додаткову угоду №23 до договору підряду № 01-04/17 від 13.04.2017 р., згідно якої, до основного Договору додано новий вид робіт та відповідно її вартість: улаштування тимчасових доріг та майданчиків із збірних залізобетонних плит. Загальна вартість робіт і витрат Підрядника (ціна Додаткової угоди) становить 445 889,41 грн. в т.ч. ПДВ 73 419,90 грн. До додаткової угоди № 23 додана договірна ціна на суму 448 889,41 грн. в т. ч. ПДВ 73 419,90 грн.

Розрахунково-платіжним документом, що передбачає виставлення певних сум до оплати покупцям за поставлені (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги, є рахунок-фактура.

08.07.2019 року позивачем виписано ТОВ "М.В.КАРГО" рахунок - фактуру № СІ-0000010 - остаточний розрахунок за будівельно-монтажні роботи згідно договору від 13.04.2017 року № 01-04/17 та додаткової угоди від 01.04.2019 року № 22 ціни з ПДВ 124 604,23 грн., сума баз ПДВ 103 836,86 грн., аванс за будівельно-монтажні роботи згідно договору від 13.04.2017 року № 01-04/17 та додаткової угоди № 23 від 25.04.2019 року ціна з ПДВ 275 395,770 грн., сума без ПДВ 229 496,48 грн.

16.07.2019 року ТОВ "М.В.КАРГО" перераховано на рахунок ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" грошові кошти в сумі 400 000,01 грн. з призначенням платежу "будівельно-монтажні роботи за договором №01-04/17 від 13.04.2017 р., згідно рахунку № 10 від 08.07.2019 р., в т.ч. ПДВ 66 666,67 грн.", що підтверджується випискою по рахунку позивача № НОМЕР_1 у АТ "Ощадбанк".

Дослідивши та проаналізувавши надані позивачем документи, як такі, що були направлені до контролюючого органу разом з поясненнями для розблокування зупиненої податкової накладної, суд вважає їх достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної № 4 від 16.07.2019.

При цьому, висновок Комісії ДФС України щодо ненадання позивачем документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством, суд вважає необґрунтованим, оскільки спірна податкова накладна була складена не на постачання продукції, а на отримання авансу за надання робіт згідно договору підряду.

З огляду на викладене, суд вважає, що вищевказані доводи комісії ДФС України, як підстава для відмови у реєстрації податкової накладної № 4 від 16.07.2019 р., спростовуються дослідженими судом первинними документами щодо господарських операцій позивача.

Крім того, суд звертає увагу, що у змісті оскаржуваного рішення не підкреслено, які саме документи, наявність яких передбачена договором та /або законом, позивач не надав.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання комісією ДФС законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що зупинення ДФС України реєстрації спірної податкової накладної та в подальшому відмова комісії ДФС України в її реєстрації, вчинено відповідачем без наявних на це законних підстав та всупереч нормам Конституції України та Податкового кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення комісії ДФС України від 05.08.2019 р. №1244701/39184650 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" № 4 від 16.07.2019 р. є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну Єдиному реєстрі податкових накладних, судом встановлено наступне.

Суд вказує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, що узгоджується з терміном " ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції.

Відповідно до пункту 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р., податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

Враховуючи, що в ході розгляду справи судом встановлено протиправність рішення комісії ДФС України від 05.08.2019 р. №1244701/39184650 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" № 4 від 16.07.2019 р., тому вказане зумовлює Державну фіскальну службу України усунути всі негативні юридичні наслідки з відновленням платнику податків його правового становища, внаслідок прийняття комісією ДФС України протиправного рішення шляхом реєстрації податкової накладної № 4 від 16.07.2019 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її фактичного отримання Державною фіскальною службою України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність рішення прийняття комісією ДФС України рішення від 05.08.2019 р. №1244701/39184650 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "ІБК "СІТІ-ІТС" № 4 від 16.07.2019 р., а позивачем надано докази на підтвердження його протиправності, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Частиною другою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги предмет спору та обставини даної справи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Відтак, суд вважає вимогу щодо встановлення судового контролю такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 3 842,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9 від 21.08.2019 року.

З огляду на те, що більша частина позовних вимог визнані обґрунтованими та були задоволені, суд стягує на користь позивача з ДФС України за рахунок його бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 842,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "СІТІ-ІТС" (, 73000, м. Херсон, Острівське шосе, 32, оф. 44) до Державної фіскальної служби України (, 04053, м. Київ, Львівська площа 8) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 05.08.2019 року № 1244701/39184650 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "СІТІ-ІТС" від 16.07.2019 року № 4 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "СІТІ-ІТС" від 16.07.2019 року № 4 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У задоволенні позовної вимоги щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "СІТІ-ІТС" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп., шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 02 грудня 2019 р.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 111010000