Справа № 1.380.2019.001004
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/7907/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Курильця А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 1.380.2019.001004 (рішення ухвалено в м. Львові, головуючий суддя Сакалош В.М., повний текст рішення складено 21.05.2019) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, треті особи Головне управління МВС України у Львівській області, МВС України про визнання протиправними дій, скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 04.03.2019 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, треті особи Головне управління МВС України у Львівській області, МВС України, в якому просив визнати дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області оформлені постановою від 15 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57439004 протиправними та зобов`язати державного виконавця виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 у справі № 813/4129/17 в повному обсязі, стягнувши з Головного управління МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 доплату в сумі 18 832, 50 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 у справі № 813/4129/17 зобов`язано Головне управління МВС України у Львівській області виплатити йому одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850 у розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату зміни причини інвалідності 25.05.2017. Однак, рішення суду в частині виплати одноразової грошової допомоги відповідачем виконано лише частково, а тому постанова від 15 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57439004 прийнята відповідачем передчасно.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо винесення постанови від 15 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57439004. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар Ірини Євгенівни від 15 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57439004. У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ГУ МВС України у Львівській області, МВС України оскаржили його в апеляційному порядку. В апеляційних скаргах просять рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

В апеляційній скарзі ГУ МВС України у Львівській області вказує, що на виконання рішення суду МВС України затвердило висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, що становить 252 600 гривень. Також, у висновку МВС України зазначило, що раніше виплачена сума становить 18 832 гривні 50 копійок (13.01.2012 позивачу було встановлено 3 групу інвалідності та призначено одноразову грошову допомогу). Тому згідно висновку розмір до оплати становить 233 767 гривень 50 копійок. Висновок скеровано для проведення оплати ГУМВС України у Львівській області. Таким чином, на виконання рішення суду ГУ МВС України у Львівській області правомірно виплатило позивачу кошти у розмірі 233 765,50 грн.

В апеляційній скарзі МВС України посилається на те, що пунктом 4 Порядку № 850 передбачено, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступенем втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням МСЕК вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Звертає увагу суду, що позивачу було призначено допомогу в розмірі 18832, 50 грн. Відповідно до видаткового касового ордера від 15 лютого 2012 року № 119 була проведена виплата одноразової грошової допомоги в повному обсязі. Враховуючи це, а також виписку по картковому рахунку позивача, ГУ МВС України у Львівській області перераховано на рахунок позивача одноразову грошову допомогу в сумі 233 765, 50 грн.

Також, апелянт зазначає, що відповідно до вимог п.п. 1, 3, 14 ч. 3 ст. 18 Закону України №1404-VIII державний виконавець наділеним правом здійснювати перевірку факту виплати раніше нарахованої суми одноразової грошової допомоги, однак прямого обов`язку на державного виконавця стосовно здійснення таких дій не покладено. При цьому, МВС України вважає, що позивачем у даному випадку невірно вибрано спосіб захисту порушених, на його думку, прав.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційні скарги.

У судовому засіданні позивач та його представник заперечили вимоги наведені в апеляційних скаргах та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, позивача та його представника, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі №813/4129/17 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії МВС України щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою КМУ від 21.10.2015 №850 оформленої листом №15/2-к-397 від 28.07.2017 року; зобов`язати Головне управління МВС України у Львівській області повторно надіслати МВС України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850; зобов`язано МВС України призначити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на дату зміни причини інвалідності 25.05.2017 року відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850 та скерувати таке рішення до Головного управління МВС України у Львівській області для проведення виплати; зобов`язано Головне управління МВС України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 №850 у розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату зміни причини інвалідності 25.05.2017 відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі №813/4129/17 видано відповідні виконавчі листи.

28.01.2019 постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служб Міністерства юстиції України закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №813/4129/17, виданого 08.10.2018 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання МВС України (адреса: 01601, м.Київ, вул.Богомольця, 10) призначити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на дату зміни причини інвалідності 25.05.2017 відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 №850 та скерувати таке рішення до Головного управління МВС України у Львівській області для проведення виплати.

Згідно з вказаною постановою, встановлено, що відповідно до листа Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2018 № 12/6-6036 та висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 23.11.2018 ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 252 600, 00 грн та скеровано до ГУ МВС України у Львівській області для проведення виплати.

15.02.2019 головним державним виконавцем відділу управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області закінчено виконавче провадження (ВП № 57439004) з примусового виконання виконавчого листа №813/4129/17, виданого 08.10.2018 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління МВС України у Львівській виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 №850 у розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату зміни причини інвалідності 25.05.2017 відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 №850.

Судом встановлено, що згідно виписки по картковому рахунку позивача, ГУ МВС України у Львівській області перераховано на рахунок позивача одноразову грошову допомогу в сумі 233 765, 50 грн.

15.02.2019 позивач звернувся до ГУ МВС України у Львівській області із заявою про проведення доплати одноразової грошової допомоги в сумі 18 832,50 грн.

Листом №К-37/Оп/05/17-2019 від 21.02.2019 ГУ МВС України у Львівській області повідомило позивача, що одноразова грошова допомога виплачена в повному обсязі, оскільки така виплата проведена за врахуванням раніше виплаченої суми. Зокрема, зазначено, що згідно з висновком про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно з Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» від 13 січня 2012 позивачу було призначено допомогу в розмірі 18832, 50 грн. Відповідно до видаткового касового ордера від 15 лютого 2012 року № 119 була проведена виплата одноразової грошової допомоги в повному обсязі.

Не погоджуючись із такими діями відповідача щодо винесення постанови від 15 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57439004 позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець зобов`язаний був перевірити чи в повному обсязі виконано рішення, згідно із виконавчим документом, чого у даному випадку зроблено не було.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 5 Закону № 1404 передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону № 1404).

Згідно п. 1 ч. 2 статті 18 Закону № 1404, виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Частиною 3 ст. 18 Закону № 1404, передбачено право виконавця, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до 1 ст. 63 Закону № 1404, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404).

З системного аналізу вказаних норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що державний виконавець зобов`язаний здійснювати примусове виконання судових рішень у відповідності до встановленого цим рішенням способу та порядку, для виконання покладених на нього обов`язків виконавець проводить перевірку виконання рішень. Рішення про закінчення виконавчого провадження приймається виконавцем лише в разі фактичного виконання рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у постанові про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 813/4129/17, виданого 08.10.2018 про зобов`язання Головного управління МВС України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 №850 у розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату зміни причини інвалідності 25.05.2017 відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 №850, державний виконавець зазначає, що про здійснення згаданої виплати свідчить висновок про призначення одноразової грошової допомоги від 23.11.2018 та платіжне доручення № 26 від 30.11.2019, а тому робить висновок, що рішення суду виконане в повному обсязі.

Згідно висновку про призначення одноразової грошової допомоги на виконання рішення суду, зазначено, що ОСОБА_1 нарахована одноразова грошова допомога в сумі 252 600,00 грн. У наступній графі зазначено «раніше виплачена сума - 18 832,50 грн.». Розмір одноразової грошової допомоги до виплати - 233 767,50 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що державний виконавець не перевірив факт проведення виплати такої допомоги, не перевірив, коли саме раніше виплачена така сума та чи має вона відношення до рішення суду Львівського окружного адміністративного суду по справі №813/4129/17 від 18.04.2018, а лише покликається на висновок від 23.11.2018, в якому зазначено, що сума 18 832,50 виплачена раніше.

Ці обставини під час винесення оскаржуваної постанови державним виконавцем не перевірені та не встановлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

У п. 58 справи «Серявін та інші проти України» заява № 4909/04, рішення від 10.02.2010 Європейський Суд з прав людини зазначає, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови не вжито заходів щодо перевірки виконання рішення суду від 18.04.2018 у справі № 813/4129/17 в повному обсязі, а відтак, постанова відповідача від 15 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57439004, є такою, що прийнята державним виконавцем передчасно.

Доводи апеляційних скарг є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 1.380.2019.001004 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 04.12.2019