Справа № 345/1925/14-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2019 року

Київ

справа №345/1925/14-а

адміністративне провадження №К/9901/23881/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,-

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області, далі - управління ПФУ) на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2015 року (прийняту судом у складі судді Галущак Л.О.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року (постановлену судом у складі: головуючого судді Судової-Хомюк Н.М., суддів: Святецького В.В., Довгополова О.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив:

- визнати дії управління ПФУ щодо встановлення його частки пенсії в зв`язку з втратою годувальника протиправними;

- скасувати розпорядження управління ПФУ №161131 від 31 березня 2014 року;

- зобов`язати відповідача здійснювати нарахування і виплату пенсії на підставах, визначених при первинному призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у розмірі не нижчому за 1652,03 грн, без врахування надбавок і доплат з можливими подальшими перерахунками у відповідності до чинного законодавства України;

- зобов`язати відповідача виплатити недоотриману суму коштів, що виникла у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії з квітня 2014 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області постановою від 07 жовтня 2015 року позов задовольнив.

Визнав дії управління ПФУ щодо встановлення ОСОБА_1 частки пенсії в зв`язку з втратою годувальника у розмірі 992,61 грн неправомірними, а розпорядження управління ПФУ №161131 від 31 березня 2014 року скасував.

Зобов`язав управління ПФУ здійснювати нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії на підставах, що були визначені при первинному призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у розмірі не нижчому за 1652,03 грн, без врахування надбавок і доплат, з можливими подальшими перерахунками у відповідності до чинного законодавства України, а також виплатити недоотриману суму коштів, що виникла у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії з квітня 2014 року.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що управління ПФУ не може застосовувати положення частини третьої статті 45 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) та переносити показник середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік, що застосовувався для призначення пенсії батьку ОСОБА_1 , оскільки така норма регулює порядок переведення з одного виду пенсії на інший, а із розпорядження управління ПФУ № 161131 від 31 березня 2014 року вбачається, що підставою зменшення розміру пенсії позивача послужив його перерахунок через зміну надбавки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

06 січня 2017 року управління ПФУ звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

У скарзі посилається на те, що при первинному призначенні загальний розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника було допущену помилку та застосовано показник заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2012 рік, тобто за рік, який передував року звернення за призначенням пенсії по втраті годувальника, а не із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Зазначає, що судом апеляційної інстанції не було враховано правову позицію Верховного Суду України щодо аналогічних правовідносин, викладену у постанові від 27 жовтня 2015 року (справа № 345/1928/14-а).

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12 січня 2017 року відкрив касаційне провадження за скаргою управління ПФУ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2018 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Гриців М.І., судді: Берназюк Я.О., Коваленко Н.В.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2018 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року № 781/0/78-19 визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Рибачук А.І., Стеценко С.Г., справу передано головуючому судді.

Управління ПФУ заявило клопотання про заміну відповідача по справі, а саме управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Згідно зі статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України (у чинній на сьогодні редакції) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області перейменовано на Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області реорганізоване шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

За вказаних обставин заява управління ПФУ про заміну сторони у справі, у зв`язку з реорганізацією деяких територіальних органів Пенсійного фонду України підлягає задоволенню.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11 грудня 2012 року позивачу призначено пенсію у зв`язку із втратою годувальників (батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у розмірі 100% пенсій за віком померлих годувальників на всіх непрацездатних членів сім`ї, що підтверджується копією розпорядження управління ПФУ №1520 від 23.03.2013 ОСОБА_1 , а також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

При первинному призначенні пенсії в зв`язку з втратою годувальника, загальний її розмір, виходячи з розміру пенсії за віком кожного з батьків, становив 6521 грн: 5637 грн розмір пенсії за віком батька, ОСОБА_2 , та 884 грн розмір пенсії за віком матері, ОСОБА_3 .

При призначенні ОСОБА_1 пенсії в зв`язку з втратою годувальника для обчислення пенсії за віком померлих батьків було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2010-2012 роки у розмірі 2368,70 грн, оскільки звернення за призначенням пенсії відбулося в 2013 році.

Листом управління ПФУ № 157/М-15 від 22.04.2014 ОСОБА_1 було повідомлено, що при первинному призначенні пенсії було невірно застосований показник середньої зарплати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, оскільки при призначенні пенсії у 2013 році необхідно було застосовувати вказаний показник за 2007 рік. З 01.04.2014 пенсійну виплату приведено у відповідність до норм чинного законодавства, а саме проведено розрахунок пенсії із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік в розмірі 1197,91 гривень. Таким чином, загальний розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника склав 3970,43 гривень. Частка позивача в загальному розмірі пенсії з 01.04.2014 становить 992,61 гривень (1/4 частина загального розміру пенсії).

Первинний розмір пенсії ОСОБА_1 був визначений у сумі 1304,20 гривень, а в подальшому, у зв`язку з різними обставинами (отримання надбавок і доплат, зміна прожиткового мінімуму, зменшення кількості непрацездатних осіб в сім`ї), розмір пенсії позивача змінювався, та в березні 2014 року становив 1652,03 гривень, що підтверджується копією довідки управління ПФУ від 23.04.14 № 2614.

Позивач не погодився із зменшенням розміру пенсії та звернувся до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.

Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 27 жовтня 2015 року (справа № 345/1928/14-а) у справі за позовом ОСОБА_5 до управління ПФУ, ПФУ про перерахунок пенсії зазначив наступне.

Статтею 9 Закону № 1058-IV встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв`язку з втратою годувальника на всіх членів сім`ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Так, зокрема, відповідно до статті 37 цього Закону пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Тобто, пенсія у зв`язку з втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, при переведенні з одного виду пенсії на інший обрахунок нової пенсії здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, тобто показник середньої заробітної плати є незмінною величиною.

Оскільки пенсія у зв`язку з втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника, то в розумінні частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV як попередній вид пенсії слід розуміти саме пенсію, яку отримував на день смерті годувальник.

Суд установив, що батько позивача на день смерті отримував пенсію, яка йому була призначена з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

За таких обставин немає правових підстав для застосування показника середньої заробітної плати за 2012 рік при обчисленні позивачу пенсії у зв`язку із втратою годувальника, оскільки за основу для визначення розміру такої пенсії береться розрахунок пенсії годувальника.

У справі, що розглядається, спір у якій виник з аналогічних правовідносин, суди також встановили, що батько позивача на день смерті отримував пенсію, яка йому була призначена з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік. Тому правових підстав для застосування показника середньої заробітної плати за 2012 рік при обчисленні позивачу пенсії у зв`язку із втратою годувальника немає, оскільки за основу для визначення розміру такої пенсії береться розрахунок пенсії годувальника.

Аналогічний висновок міститься і у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року (справа № 758/3778/15-а).

Відповідно до статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суди попередніх інстанцій повністю встановили фактичні обставини, проте неправильно застосували норми матеріального права, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Замінити відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Касаційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : А.І. Рибачук

С.Г. Стеценко