Справа № 460/3004/19
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2019 року м. Рівне №460/3004/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

До Рівненського окружного адміністративного суду 28.10.2019 надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання відповіді на запит від 30.09.2019 у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VІ; визнати протиправними дії відповідача щодо несвоєчасного надання інформації позивачу на запит від 30.09.2019 у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VІ; зобов`язати відповідача надати відповідь на запит від 30.09.2019 у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VІ.

Заяви по суті справи.

В обґрунтування позову зазначає, що подав запит на отримання публічної інформації від 30.09.2019, який отриманий відповідачем 04.10.2019. Однак, відповідач відповіді станом на 26.10.2019 не надав, чим порушив права позивача та норми Закону України «Про доступ до публічної інформації». Тому, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

11 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову, в якій зазначив, що 30.10.2019 отримав відповідь на запит, однак така відповідь надана з порушенням строків, передбачених статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Крім того, відповідач надав не повну інформацію, тому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання відповіді на запит від 30.09.2019 у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VІ; визнати протиправними дії відповідача щодо несвоєчасного надання інформації позивачу на запит від 30.09.2019 у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VІ; визнати протиправними дії відповідача щодо надання неповної інформації на запит від 30.09.2019 у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VІ.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідь на запит була надана у строки, передбачені законодавством, а саме 09.10.2019. Крім того, 15.11.2019 відповідач додатково надіслав позивачу супровідний лист з завіреною копією протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України №828 від 29.12.2017. Тому, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 04.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 01.11.2019 заяву ОСОБА_1 про зменшення позовних вимог та про зміну предмету позову повернено без розгляду на підставі частини сьомої статті 47 КАС України.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:
Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13.09.2017 №318 ОСОБА_1 відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням частини восьмої цієї ж статті звільнено у запас за пунктом «б» за станом здоров`я.

Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 21.09.2017 №215, з 28.09.2017 підполковника ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення й направлено для зарахування на військовий облік до Рівненського об`єднаного міського військового комісаріату (а.с.10).

30.09.2019 на адресу відповідача позивачем скеровано запит у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації», у якому позивач просив надати наступну інформацію, а саме:

1. Інформацію, щодо надання від КЕВ м. Рівне, на адресу Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України списків квартир, що пропонувались до виключення з числа службового житла Міністерства оборони України та надання військовослужбовцям (особам звільненим з військової служби) Рівненського гарнізону для постійного проживання, зі зняттям військовослужбовців (осіб звільнених з військової служби) з квартирного обліку починаючи з 01.12.2017 по даний час.

Крім того, інформацію надати по даним спискам наступну:

списки, які були внесені на розгляд та погоджені протоколом засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України (комісією з контролю);

списки, які були внесені на розгляд та не погоджені протоколом засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України (комісією з контролю);

списки, які не були внесені на розгляд та відповідно не розглядались комісією з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України (комісією з контролю).

2. Інформацію щодо усіх протоколів, зокрема вказати лише дату та номер протоколу, якими було погоджено списки квартир, що пропонувались до виключення з числа службового житла Міністерства оборони України та надання військовослужбовцям (особам звільненим з військової служби) Рівненського гарнізону для постійного проживання, зі зняттям військовослужбовців (осіб звільнених з військової служби) з квартирного обліку починаючи з 01.12.2017 по даний час.

Вказаний запит надіслано через Укрпошту 30.09.2019, про що свідчить чек Укрпошти, та отримано відповідачем 04.10.2019, що підтверджено роздруківкою з сайту Укрпошти (а.с.13).

Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України надало відповідь на запит 09.10.2019 за №303/4/2249, який направлений ОСОБА_2 22.10.2019, що підтверджено поштовим штемпелем на конверті.

Позивач вважає протиправними дії щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання відповіді, щодо несвоєчасного надання інформації та щодо надання неповної інформації, тому звернувся із вказаним позовом до суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантовано право на отримання, зберігання та поширення інформації. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, регулюються Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI).

Статтею 1 цього Закону визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною першою та другою статті 2 Закону № 2939-VI регламентовано, що метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Відповідно до статті 12 Закону суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Пунктом 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Аналіз наведеного вище свідчить, що публічною інформацією є наявна відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях: уся інформація, що перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб`єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Аналогічні виноски зроблені у постанові пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» де зазначено, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Статтею 14 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані:

1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;

2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;

6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

За приписами частин першої-четвертої статті 19 Закону № 2939-VI, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Згідно із частиною п`ятою статті 19 Закону, запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Як вбачається із долучених документів, ОСОБА_1 звертався 30.09.2019 до відповідача із запитом про надання публічної інформації, в межах Закону № 2939-VI.

Таким чином, запит від 30.09.2019 відповідає вимогам наведеним у частині п`ятій статті 19 Закону № 2939-VI.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону №2939-VІ розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (частина четверта статті 20 Закону №2939-VІ).

Отже, право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що запит ОСОБА_1 від 30.09.2019 отриманий відповідачем 04.10.2019.

В свою чергу, відповідь на запит №303/4/2249 датована 09.10.2019, однак направлена позивачу 22.10.2019, що підтверджено відповідним поштовим штемпелем на конверті.

Таким чином, 22.10.2019 є датою подання відповідачем кореспонденції на пошту для пересилання позивачу.

При вирішенні питання, в який момент часу обов`язок щодо надання відповіді на запит вважається виконаним у разі пересилання відповіді поштою, суд вважає, що таким моментом є здача документа на пошту. Натомість реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу згаданого строку.

Жодних доказів продовження строку надання інформації в порядку частини четвертої статті 20 Закону №2939-VІ відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено встановлений Законом №2939-VI п`ятиденний строк, тобто допущено протиправну бездіяльність, порушено право позивача на своєчасний розгляд його звернення суб`єктом владних повноважень.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит, і як наслідок, несвоєчасного надання інформації, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.03.2019 у справі №800/369/17, де було констатовано, що право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання. Отже, бездіяльність відповідача, що полягала у порушенні строку надання відповіді на запит, є протиправною.

Що стосується визнання протиправними дій відповідача щодо надання неповної інформації на запит ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідач є розпорядником інформації в розумінні Закону №2939-VІ, а запитувана позивачем інформація є публічною.

У силу вимог статті 14 Закону №2939-VI, розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Позивач вказує, що всупереч запитуваній інформації щодо надання від КЕВ м. Рівне, на адресу Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України списків квартир, що пропонувались до виключення з числа службового житла Міністерства оборони України та надання військовослужбовцям (особам звільненим з військової служби) Рівненського гарнізону для постійного проживання, зі зняттям військовослужбовців (осіб звільнених з військової служби) з квартирного обліку починаючи з 01.12.2017 по даний час, відповідач у своїй відповіді від 09.10.2019 №303/4/2249 першим протоколом комісії вказано №76 від 07.06.2018. Однак, як наголошує позивач, за вказаний період часу, першим протоколом був протокол №828 від 29.12.2017.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач на запит ОСОБА_1 від 30.09.2019 надав неповну інформацію, що суперечить вимогам статті 14 Закону №2939-VІ.

Відтак, за наведених обставин, враховуючи що відповідач протиправно вчинив саме дії (надав неповну інформацію), чим порушив права позивача, позовні вимоги також підлягають до задоволення в цій частині позовних вимог.

Посилання Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України на надсилання 15.11.2019 позивачу супровідного листа з завіреною копією протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України №828 від 29.12.2017, та на факт обізнаності позивача з даним протоколом на момент подання заяви про зміну предмета позову, суд оцінює критично, оскільки це не спростовує факт надання відповідачем неповної інформації саме у відповіді на запит від 09.10.2019.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

Враховуючи положення статті 139 КАС України у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України (вулиця Курська, 13, місто Київ, 03049; ) про визнання дій, бездіяльності протиправними - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання відповіді на запит ОСОБА_1 від 30.09.2019 у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VІ.

Визнати протиправними дії Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України щодо несвоєчасного надання інформації ОСОБА_1 на запит від 30.09.2019 у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VІ.

Визнати протиправними дії Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України щодо надання ОСОБА_1 неповної інформації на запит від 30.09.2019 у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VІ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 04 грудня 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.