Справа № 520/7019/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

20 листопада 2019 р. справа №520/7019/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Говтві Д.В.,

за участю: представника відповідача - Шутової А.А.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Ізюмське комунальне виробниче водопровідно-каналізаційне підприємство звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 01 липня 2019 року, № від 01 липня 2019 року та № від 01 липня 2019 року.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 18.09.2019, замінено на підставі ст. 52 КАС України відповідача Головне управління ДФС у Харківській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Харківській області.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновки акту камеральної перевірки, на підставі яких податковим органом винесені оскаржувані податкові повідомлення рішення є необґрунтованими та безпідставними, оскільки, на думку позивача, податковим органом безпідставно визначено порушення щодо не сплати податку за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти у спірні періоди, у зв`язку з тим, що сплата вказаного податку за спірні періоди сплачено відповідно до платіжних доручень.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача Шутової А.А. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначила, що, оскільки позивачем несвоєчасно сплачені грошові зобов`язання, самостійно визначеного платником податків податковим органом прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

В судове засідання представник позивача не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, від представника позивача - Савіна О.С. через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому представник позивача просив справу розглядати без участі представника позивача, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Шутова А.А. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмовому відзиву на позов обставини.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Ізюмське комунальне виробниче водопровідно-каналізаційне підприємство (далі Ізюмське КВВКП) зареєстроване у встановленому законом порядку, як юридична особа, перебуває на обліку в податковому органі як платник податку (а.с.19), є платником податку за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти.

Судом встановлено, що контролюючим органом проведена камеральна перевірка Ізюмського КВВКП з питання дотримання термінів сплати податкових зобов`язань по екологічному податку.

За результатами камеральної перевірки складено акт від 29.05.2019 №309/20-40-51-0510/24673063 (а.с.20-23), у висновках якого встановлено податковим органом несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань по екологічному податку (код бюджетної класифікації 19010100 та код бюджетної класифікації 19010200) по податковій декларації платника екологічного податку із додатками за ІV квартал 2017 року, І-ІІІ квартали 2018 року, ІС "Податковий Блок", чим порушено п. 250.2 ст. 250 ПК України.

На підставі висновків, викладених в акті камеральної перевірки ГУ ДФС у Харківській області, прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення:

- від 01.07.2019 №, яким за затримку на 247 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 135746,62 грн нараховано штраф у розмірі 20% у сумі 27149,32 грн (а.с.24);

- від 01.07.2019 №, яким за затримку на 17 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 6199,80 грн нараховано штраф у розмірі 10% у сумі 619,98 грн (а.с.25);

- від 01.07.2019 №, яким за затримку на 169 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 83555,36 грн нараховано штраф у розмірі 20% у сумі 60711,07 грн (а.с.26).

Перевіряючи обґрунтованість висновків ГУ ДФС у Харківській області, викладених в акті камеральної перевірки від 29.05.2019 №309/20-40-51-0510/24673063, суд встановив наступне.

Як вбачається з акту камеральної перевірки, податковим органом під час перевірки встановлено, що позивачем фактично несвоєчасно здійснено сплату узгоджених сум податкових зобов`язань по екологічному податку, визначених у податкових деклараціях з екологічного податку за IV квартал 2017 року, І-ІІІ квартали 2018 року, тобто з порушенням граничного строку визначеного п. 57.1, п.57.3 ст.57 ПК України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.3 ст. 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно п. 102.1 ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

відповідно до п.114.1 ст. 114 ПК України, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

З огляду на викладене, у податкового органу наявні правові підстави для камеральної перевірки своєчасність сплати узгодженого податкового зобов`язання, з урахуванням строків давності.

Відповідно до п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 56.11 ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 31.1 ст. 31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Суд зазначає, позивачем на підтвердження сплати податкових зобов`язань по екологічному податку, визначених у податкових деклараціях з екологічного податку за IV квартал 2017 року, І-ІІІ квартали 2018 року надано до матеріалів справи платіжні доручення (а.с.27-34).

Проте, враховуючи відомості, які містяться у обліковій картці платника податку Ізюмського КВВКП, останній мав податковий борг, на час внесення вказаними платіжними дорученням коштів, з узгоджених податкових повідомлень - рішень від 08.08.2017 № , № за кодом 19010200 - надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти) та № (за кодом 19010100 - надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення).

Згідно п. 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Таким чином, податковим органом на виконання положень п. 87.9 ст. 87 ПК України, сплачені позивачем вищевказаними платіжним дорученнями суми переведенні в рахунок погашення існуючого боргу згідно з черговістю його виникнення.

З огляду на викладене, позивачем в порушення п. 57.1, п.57.3 ст.57 ПК України протягом граничних строків не сплачено узгоджені суми податкових зобов`язань по екологічному податку (код бюджетної класифікації 19010100 та код бюджетної класифікації 19010200) по податковій декларації платника екологічного податку із додатками за IV квартал 2017 року, І-ІІІ квартали 2018 року.

Таким чином, за результатами камеральної перевірки податковим органом правомірно, відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, Ізюмському КВВКП нарахована штрафна санкція по коду платежу 19010100 у розмірі 10% на суму 619,98 грн. від суми погашеного боргу на загальну суму 6 199,80 грн. та у розмірі 20% на суму 16 711,07 грн. від суми погашеного боргу на загальну суму 83 555,36 грн. та по коду платежу 19010200 у розмірі 20% на суму 27 149,32 грн. від суми погашеного боргу на загальну суму 135 746,62 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст. 90); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 9); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 4 ст. 90).

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення № від 01 липня 2019 року, № від 01 липня 2019 року та № від 01 липня 2019 року, прийнято у відповідності до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, через що у задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень - рішень належить відмовити.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено понесені витрату позивачу не повертаються.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 01 липня 2019 року, № від 01 липня 2019 року та № від 01 липня 2019 року - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2019 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.