Справа № 826/13468/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Островської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-Інженіринг» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-Інженіринг» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант-Інженіринг» (правонаступник ТОВ «Кампані-Буд», ТОВ «Промет») (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 31.05.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.08.2019 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що господарські операції за договором субпідряду, укладеним між позивачем та ТОВ «Будінвестремонт», відповідають вимогам законодавства України, між сторонами були проведені розрахунки за фактично виконані роботи, в матеріалах справи наявні докази реальності такої операції, що відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що свідчить про добросовісність позивача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про відсутність у позивача передбачених договорами первинних документів, що мають бути обов`язково складені за наслідками відповідних господарських операцій, а наявні документи не є такими, що підтверджують факт господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Будінвестремонт», а тому він не мав права формувати показники податкової звітності та відображати такі операції як операції з придбання товарів, робіт (послуг), оскільки такі операції в діяльності платника фактично відсутні.

Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач є юридичною особою, зареєстрованою 27 вересня 1999 року з кодом , основним видом економічної діяльності якої є 42.22 «Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 102-103).

Також видами діяльності позивача є: будівництво житлових і нежитлових будівель, оброблення металів та нанесення покриття на метали, електромонтажні роботи, діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, будівництво трубопроводів, що підтверджується довідкою про загальну інформацію щодо платника податків ТОВ «Кампані-Буд» (Додаток 2 до Акта перевірки ТОВ «Кампані-Буд») (а.с. 31).

Як вбачається із довідки на види діяльності будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій і електромонтажні роботи позивач має ліцензії, видані Державною архітектурно-будівельною інспекцією.

Між позивачем та ТОВ «Будінвестремонт» було укладено договір субпідряду від 27 січня 2017 року № 27/01 (а.с. 54-57).

Умовами договору встановлено, що субпідрядник (ТОВ «Будінвестремонт») зобов`язується виконати комплекс будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт з будівництва мереж зовнішнього електропостачання по об`єкту «Електропостачання житлово-громадського комплексу ПАТ «ВПБФ «Атлант» по вул. Доківській, 14, смт. Коцюбинське, Київської обл.», а Замовник (ТОВ «Промет») - прийняти та оплатити якісно виконані субпідрядником роботи в порядку, встановленому даним договором (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 2.1 договору вартість виконаних робіт становить 3 504 749,84 грн., в тому числі ПДВ - 584 124,97 грн. та визначається в кошторисі (договірній ціні). Кошторис набирає чинності з моменту підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками сторін, та є невід`ємним додатком до даного Договору.

Замовник здійснює розрахунок з субпідрядником після виконання всіх робіт, визначених в п. 1.1 даного договору та підписання сторонами акту виконаних робіт за формою КБ-3, КБ-2в (п. 2.2. Договору).

Пунктом 3.1 Договору встановлено термін виконання робіт - до 03 березня 2017 року.

ТОВ «Будінвестремонт» направлено та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 20 від 10 лютого 2017 року з номенклатурою «Комплекс будівельно-монтажних і пусконалагоджувальних робіт з будівництва мереж зовнішнього постачання по вул. Доківська, 14, смт. Коцюбинське, Київської області» на суму 3504749,84 грн., в тому числі ПДВ 584124,97 грн, на підставі якої сформовано податковий кредит.

В період з 18 квітня 2018 року по 24 квітня 2018 року посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку на додану вартість в частині здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «Будінвестремонт» за період з 01 лютого 2017 року по 28 лютого 2017 року, про що складено акт від 03 травня 2018 року № 356/10-36-14-13/30473061 (а.с. 17-30).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Кампані-Буд» п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.2, 198.3, абз. г) п.п. 198.5, 198.6 ст. 198, п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 584125 грн., в тому числі по періодам: лютий 2017 р. - 584125 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки, позивачем 15.05.2018 подано заперечення на акт, за результатами розгляду якого Головним управлінням ДФС у Київській області була надана відповідь №9920/10/10-36-14-13 від 25.05.2018 про залишення висновків акту перевірки без змін, а заперечення до акту перевірки - без задоволення (а.с. 36-44).

На підставі акту перевірки від 03 травня 2018 року № 356/10-36-14-13/30473061 ГУ ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 31 травня 2018 року №, яким ТОВ «Кампані-Буд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 584125 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 292062,50 грн. (а.с. 46), що також підтверджується розрахунком фінансових санкцій до акту позапланової виїзної перевірки від 03 травня 2018 року № 356/10-36-14-13/30473061 (а.с. 47).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішеннями позивачем направлено до Державної фіскальної служби України скаргу, за результатами розгляду якої, рішенням ДФС України від 08 серпня 2018 року №25928/6/99-99-1-01-02-25 податкове повідомлення-рішеннями залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с. 49-52).

Вважаючи наведене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що факт наявності у позивача податкових накладних та інших облікових документів, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах, а подані позивачем докази не свідчать про безпосередній зв`язок долучених до справи документів та спірних господарських операцій.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 ПК України податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктами 198.2, 198.3 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

В силу вимог п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

З акту перевірки позивача вбачається, що контролюючий орган дійшов висновку про документальне не підтвердження господарських операцій між позивачем та ТОВ «Будінвестремонт». Даний епізод порушення, на думку перевіряючих, призвів до заниження позивачем податку на додану вартість, які підлягають нарахуванню та сплаті до бюджету за вказаний звітний період по операціях з ТОВ «Будінвестремонт».

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст. 3 ГК України).

Згідно пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

В апеляційній скарзі позивач зауважує, що відповідно до додатку 4 до акта перевірки ТОВ «Капмані-Буд» (а.с. 34) позивачем було надано на перевірку договір субпідряду № 27/01, податкову накладну № 20, Акт виконаних робіт № 1 приймання виконаних будівельних робіт та витрат за лютий 2017 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2017 року, платіжні доручення по договору субпідряду 27/01 на загальну суму 2 525 712,48 грн. та обігово-сальдову відомість по рахунку 631.

Апелянт посилається на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07 серпня 2018 року у справі № 808/760/16, в якій зазначено, що «наявність формально оформлених первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу. В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю».

Також позивач звертає увагу суду на постанову Верховного Суду від 07 серпня 2018 року у справі № 808/760/16, в якій зазначено, що відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника послуг на праві оренди або лізингу».

Колегія суддів зазначає, що відповідно до даних відомостей ресурсів до договірної ціни (форма № 5а) до об`єкта будівництва, при проведенні робіт, обумовлених Договором субпідряду від 27 січня 2017 року №27/01, використовувались будівельні машини і механізми, а саме: автогідропідіймачі (висота підйому 12 м), автомобілі бортові (вантажопідйомність 3 т, 5 т, 8 т), автонавантажувачі (вантажопідйомність 5 т), бульдозери (потужність 59 кВт, 79 кВт), візки тракторні (вантажопідйомність 20 т), верстати свердлильні, екскаватори одноковшові дизельні (на гусеничному ходу, на пневмоколісному ходу), електричні печі для сушіння зварювальних матеріалів, компресори пересувні, котки дорожні самохідні гладкі (маса 5 т), крани на автомобільному ходу при роботі на монтажі технологічного устаткування (вантажопідйомність 10 т), крани на автомобільному ходу (вантажопідйомність 6,3 т, 10 т), машини для нанесення плівкоутворювальних матеріалів, машини для опорядження цементно-бетонних покриттів, машини свердлильні електричні, навантажувачі одноковшові (вантажопідйомність 1т), напівавтомати зварювальні, підіймачі щоглові будівельні (вантажопідйомність 0,5 т), перетворювачі зварювальні, прес гідравлічний з електроприводом, прес ножиці комбіновані, профілювальник основ, розподільник цементобетону, трактори на гусеничному ходу, установка для зварювання (ручного дугового, аргонодугового), шинотрубозгин (а.с. 78-90).

Факт проведення розрахунків між позивачем та ТОВ «Будінвестремонт» підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.91-97), з призначенням платежу - оплата за роботи згідно договору субпідряду від 27 січня 2017 року № 27/01.

Про фактичне виконання умов договору субпідряду від 27 січня 2017 року № 27/01 також свідчить наявні в матеріалах справи копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2017 року від 10 лютого 2017 року (а.с.58), акту №1 приймання виконаних робіт за лютий 2017 року від 10 лютого 2019 року за формою КБ-2в (а.с.59) та відомості ресурсів до вказаного акту від 10 лютого 2017 року (а.с.78) із наведенням детального опису виконаних робіт ти витрачених ресурсів в результаті виконання комплексу будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт з будівництва мереж зовнішнього електропостачання по об`єкту «Електропостачання житлово-громадського комплексу ПАТ «ВПБФ «Атлант» по вул. Доківській, 14, смт. Коцюбинське, Київської обл.».

Отже, матеріалами справи в повній мірі підтверджується придбання позивачем у ТОВ «Будінвестремонт» послуг з виконання будівельних робіт на підставі договору субпідряду від 27 січня 2017 року № 27/01, проведення розрахунків за вказаним договором, що відповідає основному виду діяльності позивача за КВЕД

Позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог п.44.1 ст.44 ПК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Подані позивачем докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаного правочину, дійсно відбулися та є економічно виправданими.

На момент здійснення господарських операцій та складення згаданих вище первинних документів контрагент позивача мав статус платника податків та був зареєстрований як юридична особа у встановленому законодавством порядку.

Колегія суддів зазначає, що за наявності документів, які підтверджують фактичне виконання контрагентом робіт та їх прийняття позивачем, ненадання окремих документів не може бути підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

Крім того, наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Посилання апелянта на не подання контрагентом позивача ТОВ «Будінвестремонт» податкової звітності в жодному разі не може бути підставою для висновку про нереальність господарських операцій щодо виконання робіт за договором субпідряду від 27 січня 2017 року № 27/01.

В судовому засіданні представник відповідача не зміг пояснити, які саме порушення були допущені позивачем та що саме було підставою для висновку про нереальність господарських операцій з ТОВ «Будінвестремонт» і яких первинних документів не було надано товариством під час проведення перевірки, натомість відповідач посилався виключно на порушення податкового законодавства контрагентом позивача, а саме не подання ТОВ «Будінвестремонт» податкового розрахунку сум доходу, звіту про суми нарахованої заробітної плати і єдиного внеску та фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентами позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо безтоварності відповідних господарських операцій, належним чином підтверджених.

Здійснення господарської діяльності контрагентом, не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов`язок суб`єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента.

Жодних доказів на підтвердження того, що позивач або контрагент позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по спірним операціям та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання знятих зобов`язань, матеріали справи не містять, а відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч ч.2 ст.77 КАС України, зворотного не доведено.

Колегія суддів звертає увагу, що умовами договору субпідряду від 27 січня 2017 року № 27/01 було передбачено право ТОВ «Будінвестремонт» на залучення субпідрядних організацій для виконання взятих на себе обов`язків за вказаним договором, що спростовує твердження відповідача стосовно відсутності у ТОВ «Будінвестремонт» людських, трудових та матеріальних ресурсів для виконання будівельних робіт, з підстав не подання відповідної звітності.

При цьому судом не встановлено, а відповідачем не надано жодних доказів, що контролюючим органом здійснювалась перевірка наявності чи відсутності у ТОВ «Будінвестремонт» найманого робочого персоналу чи факту оренди будь-якої техніки.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо відсутності реального виконання умов договору, укладеного позивачем з ТОВ «Будінвестремонт», а твердження податкового органу щодо нереальності господарських операцій є припущенням та спростовано наявними матеріалами справи.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, беручи до уваги, що наданими позивачем первинними документами підтверджується факт виконання ТОВ «Будінвестремонт» будівельних робіт на підставі договору субпідряду від 27 січня 2017 року № 27/01, колегія суддів доходить висновку про правомірність формування позивачем податкового кредиту на підставі первинних документів, з огляду на встановлення судом на підставі матеріалів справи реальності здійснення господарських операцій, наявності придбаних робіт (послуг), а тому висновки податкового органу про порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.п.198.1,198.2,198.3, абз. г) п.п. 198.5, 198.6 ст. 198, п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України є безпідставними, а прийняте на підставі вказаного висновку податкове повідомлення-рішення № від 31 травня 2018 року є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, неправильне тлумачення закону, призвели до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-Інженіринг» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-Інженіринг» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 31 травня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2019 року

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма