Справа № 805/3863/16-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року справа № 805/3863/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року (повний текст складено 26 грудня 2016 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 805/3863/16-а (суддя в 1 інстанції Бабаш Г.П.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області, Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області, за участю третьої особи ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій щодо реєстрації ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання скасувати реєстрацію,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області (далі відповідач 1), Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області (далі відповідач 2), за участю третьої особи ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій щодо реєстрації ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання скасувати реєстрацію (арк.справи 4-6).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що він є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , що підтверджено рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28.04.2010 року про визнання права власності в порядку спадкування за законом, та витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Другим співвласником даної квартири є ОСОБА_3 . Позивач вказував на те, що в червні 2016 року йому стало відомо, що відповідачем 06.11.2013 року за згодою ОСОБА_3 була проведена державна реєстрація місця проживання у вищезазначеній квартирі ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Проте, позивач зазначав, що згоди ані в усній, ані в письмовій формі на реєстрацію місця проживання вказаних осіб в квартирі АДРЕСА_2 він не давав. Таким чином, вважає, що реєстрацію вказаних осіб проведено в порушення п. 2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні. Просив визнати протиправними дії Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області щодо реєстрації ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати Білицьку міську раду скасувати реєстрацію ОСОБА_6 . ОСОБА_7 . та її неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі № 805/3863/16-а позов було задоволено, внаслідок чого: визнано протиправними дії Добропільського міського відділу Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області щодо реєстрації ОСОБА_1 , її неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнуто з Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп. (арк.справи 81-84).

Не погодившись з таким рішенням, третя особа подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк.справи 93-97).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2017 року у справі № 805/3863/16-а апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі № 805/3863/16-а було задоволено частково, внаслідок чого: постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі № 805/3863/16-а скасовано; позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області, Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області, за участю третьої особи ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій щодо реєстрації ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання скасувати реєстрацію залишено без розгляду (арк.справи 136-137).

Постановою Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі № 805/3863/16-а касаційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково, внаслідок чого ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2017 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції (арк.справи 186-193).

Ухвалами Першого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року було відкрито апеляційне провадження у справі № 805/3863/16-а та справу призначено до апеляційного розгляду на 04 грудня 2019 року о 10 годині 00 хвилин (арк.справи 200-201).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28.04.2010 року по справі № 2-469/2010 за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_8 . Вказане рішення суду набрало законної сили 12.05.2010 року (арк.справи 72).

На підставі даного рішення суду 25.10.2010 року Добропільським бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

06.11.2013 року ОСОБА_1 звернулась до Добропільського МВ ГУДМС в Донецькій області з заявою про реєстрацію її місця проживання та місця проживання її дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Із зазначеної заяви вбачається, що ОСОБА_1 також було подано документи, що підтверджують право на перебування в житлі - свідоцтво про право власності на житло від 05.01.1999 року № 7785, власник 1/2 квартири ОСОБА_3 ; згода власника/співвласника житла або їх уповноважених органів - згода Амещенко Наталії Геннадіївни, що діє за довіреністю від Соколова Сергія Вікторовича.

Відповідно до поданих заявником документів Добропільським МВ ГУ ДМС в Донецькій області зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 та її дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

22.06.2016 року позивач звернувся до Добропільського МВ ГУ ДМС у Донецькій області з заявою про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та її дітей, як такої, що проведена неправомірно, оскільки він не надавав відповідної згоди як співвласник квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

29.07.2016 року Добропільським МВ ГУ ДМС у Донецькій області листом № 44-1848 позивача повідомлено про відсутність можливості скасувати реєстрацію місця проживання громадянки ОСОБА_1

17.08.2016 року позивач звернувся до відділу реєстрації Білицької міської ради Донецької області із заявою про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та її дітей, як такої, що проведена неправомірно, оскільки він не надавав відповідної згоди як співвласник квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

22.09.2016 року Білицькою міською радою на вказану заяву позивачу надано відповідь листом № 631, в якій зазначено, що ОСОБА_1 скасувати реєстрацію місця проживання зі своїми дітьми відмовилась. Також, в даному листі зазначено, що у зв`язку з відсутністю рішення суду щодо зняття з реєстрації цієї сім`ї виконавчий комітет не може скасувати місце реєстрації ОСОБА_1 та її дітей.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

З установлених колегією суддів фактичних обставин справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу захисту житлових прав та інтересів позивача, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі частини першої статті 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 826/3620/17.

Таким чином, ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад, колегія суддів дійшла висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції порушені норми процесуального права в частині визначення юрисдикції цієї справи, рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі № 805/3863/16-а задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі № 805/3863/16-а скасувати.

Провадження по справі № 805/3863/16-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області, Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області, за участю третьої особи ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій щодо реєстрації ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання скасувати реєстрацію - закрити.

Роз`яснити позивачу право звернення з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць