Справа № 160/7795/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року Справа № 160/7795/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про скасування рішення №2939/03.20-26 від 20.06.2019р. та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2019р. (згідно Укрпошти експрес) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та, з урахуванням уточненого позову від 09.09.2019р., просить:

- скасувати рішення відповідача, яке оформлене листом за вих. №2939/03.20-26 від 20.06.2019р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. за №1058-ІV;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.06.2018р., зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість, в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 162 від 11.03.1994 p. та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 36 від 16.01.2003 p., період роботи з 01.07.1994 p. по 13.07.2000 p. начальником цеху Спільного українсько-німецького підприємства "ТЕХНОСКРАП" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОСКРАП"; період роботи з 14.07.2000 p. по 01.02.2009 p. начальником цеху Дочірнього підприємства "ТЕХНОСКРАП" Товариства з обмеженою відповідальністю "СКРАП"; період роботи з 02.02.2009 p. по 22.03.2009 p. начальником металургійного цеху Дочірнього підприємства "ТЕХНОСКРАП" Товариства з обмеженою відповідальністю "СКРАП"; період роботи 23.03.2009 p. по 31.03.2013 p. начальником металургійного цеху № 2 Дочірнього підприємства "ТЕХНОСКРАП" Товариства з обмеженою відповідальністю "СКРАП" () y відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з дня досягнення позивачем пенсійного віку.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.06.2018р. він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, до якої надав всі необхідні документи, проте, листом №2939/03.20-26 від 20.06.2019р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про відсутність права на призначення пенсії за віком по Списку №1 згідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю підстав для зарахування періодів роботи позивача з 01.07.1994р. по 11.06.2013р. до пільгового стажу роботи за Списком №1, так як надана позивачем довідка №343/01-П2 від 18.11.2014р. викликає сумніви щодо її видачі та підпису посадовими особами. Позивач вважає протиправним таке рішення відповідача, оскільки в період з 01.07.1994р. по 31.03.2013р. позивач працював на ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" та повний робочий день виконував роботу у важких та шкідливих умовах праці за Списком №2 на атестованому робочому місці та позивачем пенсійному органу були надані всі підтверджуючі документи. В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на рішення Європейського Суду з прав людини. Додатково, у відповіді на відзив позивач посилається на позицію Верховного Суду, викладену у його постанові по справі №754/14898/15-а (а.с.128-130).

Ухвалою суду від 16.09.2019р. було відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та, зокрема, зобов`язано відповідача надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.2).

08.10.2019р., на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача засобами поштового зв`язку надійшов письмовий відзив на позов, у якому останній просив відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що в період з 01.07.1994р. по 11.06.2013р. позивач працював на ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" в м. Донецьк та в трудовій книжці позивача не зазначено про те, що останній був зайнятий повний робочий день на роботах, передбачених Списками та відсутні записи про підтвердження пільгового періоду роботи за результатами атестації робочих місць. При цьому, відповідач зазначає, що, оскільки надана позивачем уточнююча довідка №343/01-П2 від 18.11.2014р. видана ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" викликає сумніви, так як у ній не вказані періоди роботи, що застосовуються до спеціального стажу, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включаються ці періоди роботи; дата та номер довідки дописано іншою ручкою, ніж тією, якою написано весь документ, та враховуючи, що наведене підприємство розташоване на непідконтрольній Україні території, то пенсійний орган не має можливості здійснити перевірку підстав видачі пільгової довідки за спірний період роботи позивача. Враховуючи зазначене, відповідач вказує на відсутність підстав для зарахування періодів роботи позивача з 01.07.1994р. по 31.03.2013р. до пільгового стажу за Списком №2 (а.с.73-74).

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 15.11.2019р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

05.06.2018р. ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до якої позивачем були додані, зокрема, трудова книжка та довідка, яка визначає право на пенсію на пільгових умовах №343/01-П2 від 18.11.2014р., що підтверджується копіями відповідної заяви та розписки-повідомлення, наявними у справі (а.с.20-21,81).

Листом №2939/03.20-26 від 20.06.2019р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю підстав для зарахування періодів роботи позивача з 01.07.1994р. по 11.06.2013р. до пільгового стажу роботи за Списком №1, так як надана позивачем довідка №343/01-П2 від 18.11.2014р. викликає сумніви щодо її видачі та підпису посадовими особами, що підтверджується змістом копії відповідного листа (а.с.37-39,124-126).

Окрім того, вказаний лист містить посилання на норми Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який передбачає, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.37-39,124-126).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з рішенням відповідача, яке оформлене листом за вих. №2939/03.20-26 від 20.06.2019р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. за №1058-ІV у зв`язку з чим просить захистити його порушені права шляхом скасування такого рішення та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.06.2019р., зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість, в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 162 від 11.03.1994 p. та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 36 від 16.01.2003 p., період роботи з 01.07.1994 p. по 13.07.2000 p. начальником цеху Спільного українсько-німецького підприємства "ТЕХНОСКРАП" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОСКРАП"; період роботи з 14.07.2000 p. по 01.02.2009 p. начальником цеху Дочірнього підприємства "ТЕХНОСКРАП" Товариства з обмеженою відповідальністю "СКРАП"; період роботи з 02.02.2009 p. по 22.03.2009 p. начальником металургійного цеху Дочірнього підприємства "ТЕХНОСКРАП" Товариства з обмеженою відповідальністю "СКРАП"; період роботи 23.03.2009 p. по 31.03.2013 p. начальником металургійного цеху № 2 Дочірнього підприємства "ТЕХНОСКРАП" Товариства з обмеженою відповідальністю "СКРАП" () y відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з дня досягнення позивачем пенсійного віку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Пунктом 3 "Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005р., передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При цьому, згідно п.2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 "Про затвердження порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що чоловіки мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058 після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, передбачених Списком №2, та за умови повного робочого дня на відповідних роботах, але не менше 80% робочого часу, при цьому, за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 01.07.1994р. по 11.06.2013р. позивач працював повний робочий день на посаді начальника цеха на ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" та виконував роботи по організації та безпосередньому керівництву роботами по виплавці кольорових металів і сплавів на їх основі, що підтверджується копіями трудової книжки позивача, довідки ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" №343/01-П2 від 18.11.2014р., виписок з наказів щодо атестації робочого місця позивача, наявними в матеріалах справи (а.с.31-36,90-93).

Вказаний період не було зараховано відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №2, так як надана позивачем довідка №343/01-П2 від 18.11.2014р. викликає сумніви щодо її видачі та підпису посадовими особами, що підтверджується копіями листа відповідача №2939/03.20-26 від 20.06.2019р. та розрахунку стажу, наявними у справі (а.с.37-39,77,124-126).

Разом з тим, зі змісту копії довідки ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" №343/01-П2 від 18.11.2014р. вбачається, що вона містить всю інформацію необхідну для врахування спірного періоду роботи позивача до його пільгового стажу за Списком №2 та відповідає вимогам п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (а.с.31,90).

При цьому, слід зазначити, що відповідно до положень ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, ч.4 ст.9 цього Закону визначено, що встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Статтею 44 Закону №1058 визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п.3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що орган, що призначає пенсію надає допомогу особам, що звертаються за призначенням пенсії, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

У відповідності до п.4.2 Порядку №22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства та надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що за умови надання позивачем до пенсійного органу довідки ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" №343/01-П2 від 18.11.2014р. про підтвердження пільгового стажу роботи позивача за Списком №2 у період з 01.07.1994р. по 31.03.2013р. та виписок з наказів щодо атестації робочого місця позивача, а також і з урахуванням положень ч.4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», повноважень пенсійного органу щодо надання допомоги особам у одержанні відсутніх для призначення пенсії документів, відповідачем безпідставно та необґрунтовано відмовлено у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із не зарахуванням до його пільгового стажу роботи за Списком №2 наведеного періоду згідно довідки №343/01-П2 від 18.11.2014р.

Отже, відмовляючи позивачеві у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах листом №2939/03.20-26 від 20.06.2019р., відповідачем не вчинено дій у межах наданих йому законом повноважень, та не обґрунтовано і не наведено мотивів такої відмови з урахуванням норм вищевикладеного законодавства.

Також, щодо необхідності обґрунтування пенсійним органом мотивів, з яких він приходить до висновку про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії особам зазначено і у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність прийняття відповідачем рішення, оформленого листом за вих. №2939/03.20-26 від 20.06.2019р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058 з урахуванням норм вищенаведеного законодавства, обставин встановлених судом та з урахуванням правової позиції Верховного Суду, яка наведена вище та не спростована відповідачем жодними доказами.

При цьому, судом відхиляються посилання відповідача у відзиві на позов на те, що, оскільки підприємство, на якому працював позивач та яке видавало пільгову довідку розташоване на непідконтрольній Україні території, то пенсійний орган не має можливості здійснити перевірку підстав видачі пільгової довідки за спірний період роботи позивача, так як вказані твердження не спростовують наявності у позивача пільгового стажу, що дає йому право на призначення пенсію за віком на пільгових умовах, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 15.05.2019р. у справі №428/8692/17, яка підлягає врахуванню адміністративним судом згідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також і судом не приймаються до уваги посилання відповідача, викладені у його відзиві на позов, щодо того, що в трудовій книжці позивача не зазначено про те, що останній був зайнятий повний робочий день на роботах передбачених Списками та відсутні записи про підтвердження пільгового періоду роботи за результатами атестації робочих місць; надана позивачем уточнююча довідка №343/01-П2 від 18.11.2014р. видана ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" викликає сумніви, так як у ній не вказані періоди роботи, що застосовуються до спеціального стажу, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включаються ці періоди роботи; дата та номер довідки дописано іншою ручкою, ніж тією, якою написано весь документ, оскільки таких підстав оспорюване рішення, оформлене листом №2939/03.20-26 від 20.06.2019р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії не містить, а в силу положень ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність прийняття пенсійним органом рішення, оформленого листом №2939/03.20-26 від 20.06.2019р. про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи оспорюване рішення про відмову у призначенні позивачеві пільгової пенсії за Списком №2 у зв`язку із не зарахуванням до пільгового стажу останнього за Списком №2 періоду його роботи з 01.07.1994р. по 31.03.2013р. згідно довідки ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" №343/01-П2 від 18.11.2014р., діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи оспорюване рішення, оформлене листом №2939/03.20-26 від 20.06.2019р. про відмову у призначенні позивачеві пільгової пенсії за Списком №2 у зв`язку із не зарахуванням до пільгового стажу останнього за Списком №2 періоду його роботи з 01.07.1994р. по 31.03.2013р. згідно довідки ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" №343/01-П2 від 18.11.2014р., порушив права позивача на пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом його скасування.

Також і підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість, в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджених постановами Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" №162 від 11.03.1994p. та №36 від 16.01.2003p., період роботи позивача з 01.07.1994р. по 31.03.2013р. на підприємстві ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" згідно довідки №343/01-П2 від 18.11.2014р. і зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 05.06.2018р. та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України з урахуванням того, що судом встановлено протиправність рішення відповідача, оформленого листом №2939/03.20-26 від 20.06.2019р. про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із не зарахуванням до пільгового стажу останнього за Списком №2 періоду його роботи з 01.07.1994р. по 31.03.2013р. згідно довідки ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" №343/01-П2 від 18.11.2014р., а тому належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість, в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджених постановами Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" №162 від 11.03.1994p. та №36 від 16.01.2003p., період роботи позивача з 01.07.1994р. по 31.03.2013р. на підприємстві ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" згідно довідки №343/01-П2 від 18.11.2014р. і зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 05.06.2018р. та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України, що є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача прийняти рішення з дня досягнення позивачем пенсійного віку, оскільки такі вимоги направлені на захист прав позивача на майбутнє, що не відповідає вимогам ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, так як суд захищає порушені права, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанції №22046986 від 07.08.2019р. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 512 грн. 27 коп. (768,40 грн./3*2) (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про скасування рішень №2939/03.20-26 від 20.06.2019р. та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке оформлене листом за вих. №2939/03.20-26 від 20.06.2019р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. за №1058-ІV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість, в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджених постановами Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" №162 від 11.03.1994p. та №36 від 16.01.2003p., період роботи останнього з 01.07.1994р. по 31.03.2013р. на підприємстві ДП "ТЕХНОСКРАП" ТОВ "СКРАП" згідно довідки №343/01-П2 від 18.11.2014р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 05.06.2018р. та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 512 грн. 27 коп. (п`ятсот дванадцять грн. 27 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва