Справа № 420/5688/19
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5688/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань № 18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Боголюбської А.О. (по довіреності)

представника відповідача - Тарановського Р.В. (по довіреності)

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 02.04.2019 року №0-1551.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позов та відповідь на відзив на позовну заяву обґрунтовані позивачем тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки позивачу не наданий розрахунок податкових зобов`язань та не врахована пільга щодо сплати податку на нерухоме майно.

Представник відповідача в судове засідання з`явився. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки нежитлова нерухомість, яка належить позивачу на праві приватної власності є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а позивач, як власник цієї нерухомості зобов`язаний сплачувати вказаний податок відповідно до вимог статті 266 Податкового кодексу України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Витягів з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 належить на праві власності частка 69/100 нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 605,7 кв. м. та частка 7/100 нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 3624,4 кв. м., форма власності приватна, спільна часткова власність (аркуші справи 23-24).

Враховуючи наявність у податкового органу даних з АІС «Податковий блок» щодо права власності позивача на об`єкти нерухомості, ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення №0-1551 від 02.04.2019 року, яким позивачу визначена сума податкового зобов`язання за 2018 рік за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 21795,53 грн. (аркуш справи 12).

Отримавши зазначене податкове повідомлення-рішення, позивач не погодився з його правомірністю, що і стало підставою для звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до положень п. п. 266.1.1, п. б) п. п. 266.1.2, п. 266.1, п. п. 266.2.1 п. 266.2, п. п. 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є, в тому числі, фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток, яка обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності.

При цьому, відповідно до п. п. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до переліку пільг для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до п. п. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, наданих Одеською міською радою, від сплати податку звільняються фізичні особи, зокрема, за господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, гаражі, хліви, вбиральні, літні кухні, погреби, навіси, котельні, бойлери, (аркуші справи 19-23).

Позивач в своєму позові та представник позивача під час судового засідання при наданні пояснень не заперечували наявність у позивача об`єкту нерухомого майна, який є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, однак наполягали, що нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 3624,4 кв. м. включає в себе підсобні приміщення та котельню, а тому податковому органу необхідно було встановити наявність у власників об`єкта нерухомості пільг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно норм Податкового Кодексу України та рішення Одеської міської ради і враховуючи встановлені пільги здійснювати розрахунок податкового зобов`язання.

Відповідно до п. е) п. п. 14.1.129-1 ст. 14 Податкового кодексу України, об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють, зокрема, господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо.

З договору дарування від 04.12.2013 року вбачається, що ОСОБА_2 передала безоплатно майно у власність, а ОСОБА_1 прийняв в дар 7/100 (сім сотих) частин нежитлових будівель, що складаються з: літ «А»: 11/25 частин сходів -І (І та ІІ поверх) площею 15,5 кв.м.; літ. «Б»: 6-коридор, площею 33,1 кв. м.; 7- кабінет, площею 19,1 кв.м.; 7а-кабінет, площею 16,7; 8-кабінет, площею 18,7 кв.м.; 9-кабінет, площею 38,5 кв.м.; 10- кабінет, площею 18, 4 кв.м.; 11-кабінет, площею 18, 3 кв.м.; 12-кабінет, площею 19,8 кв.м.; 13-кабінет, площею 13,0 кв.м.; 14-підсобне, площею 4,9 кв.м., 15-коридор, площею 4,0 кв.м., 16-коридор, площею 3,6 кв.м., 17-коридор, площею 6,0 кв.м., 18-душова, площею 2,1 кв.м.; 19-туалет, площею 1,2 кв.м.; 20-туалет, площею 1,1 кв.м.; 21-туалет, площею 1,2 кв.м.; 22- котельня, площею 5,3 кв.м., загальною площею 240,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2. В цілому загальна площа нежитлових будівель складає 3624,4 кв.м. (аркуші справи 30-31).

Враховуючи те, що підсобні приміщення та котельня входять у нежитлову будівлю літ «Б» що розташовані за адресою: Одеська область, АДРЕСА_2 та не є окремими господарськими (присадибними) будівлями, у позивача відсутні пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо приміщень котельні та вбиралень.

Позивач також зазначає про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з тих підстав, що йому не направлений розрахунок зобов`язань, не вказано навіть щодо якого об`єкту нарахований податок та яка податкова ставка застосовувалась, однак суд звертає увагу, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення має всі реквізити, передбачені положеннями ст. 58 Податкового кодексу України та відповідно до цієї статті Кодексу до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

В даному випадку, відповідач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене на підставі даних АІС «Податковий блок» та рішення Одеської міської ради від 08.02.2017 року №1601-VII.

Так, згідно рішення Одеської міської ради №1601-VII від 08.02.2017 року ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб встановлюються у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Крім того, разом з додатковими поясненнями, відповідачем наданий до суду розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які є власниками об`єктів нерухомості за 2018 рік: адреса земельної ділянки: АДРЕСА_2 , площа 167,49 кв. м., тип об`єкта - нежитлове приміщення, ставка податку за 2018 рік 1% або 37,23 грн., сума податку за 2018 рік - 6235,88 грн., адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 , площа 417,93 кв. м., тип об`єкта - нежитлове приміщення, ставка податку за 2018 рік 1% або 37,23 грн., сума податку за 2018 рік - 15559,65 грн., всього у розмірі 21795,53 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про вірне визначення відповідачем суми податкового зобов`язання ОСОБА_1 за 2018 рік за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 21795,53 грн. та правомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 02.04.2019 року №0-1551.

Щодо тверджень позивача про набуття права власності на об`єкти нерухомості під час перебування в шлюбі та сумісної власності подружжя на це майно, суд їх не приймає до уваги, оскільки податок нараховується виходячи з даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 02.04.2019 року №0-1551- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 02.12.2019 року.

Суддя Л.І. Свида

.