Справа № 806/3009/14
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа №806/3009/14

адміністративне провадження №К/9901/1625/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2014 (головуючий суддя Лавренчук О.В.)

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 (колегія у складі суддів Хаюка С.М., Бондарчука І.Ф., Моніча Б.С.)

у справі № 806/3009/14

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «ЖЛ»

до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області

про скасування рішення,

I. РУХ СПРАВИ

1. Товариство з додатковою відповідальністю «ЖЛ» звернулось до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області, в якому просило визнати протиправним і скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області від 17.03.2014 № 40, що прийняте відповідачем на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

На обґрунтування позову Товариство зазначило, що норми Закону № 1058-ІV, на підставі яких управління ПФУ у березні 2014 року прийняло оскаржуване рішення, втратили чинність з 01.01.2011 відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ).

2. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2014, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014, позов задоволено.

3. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

4. Постановою Верховного Суду України від 12.05.2015 задоволено заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 скасовано, а справу направлено на новий касаційний розгляд.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.06.2015 відкрито касаційне провадження на оскаржувані судові рішення.

6. У зв`язку із ліквідацією вказаного суду справу передано Верховному Суду.

7. У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач провів позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЛ» з питань дотримання вимог законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків за період з 11.02.2008 по 31.12.2010.

9. За результатами перевірки позивачу пред`явлено вимогу від 07.09.2011 № 3090, якою донараховано страхові внески на суму 181838 грн 64 коп. Богунський відділ державної виконавчої служби України заборгованість за зазначеною вимогою остаточно стягнув у примусовому порядку 23 липня 2013 року.

10. Рішенням № 40 відповідач застосував до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЛ» стягнення за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом ПФУ, у вигляді штрафу та пені за період з 11.05.2012 по 18.07.2013 на загальну суму 95614 грн. 13 коп.

11. Не погоджуючись із таким рішенням та вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що на момент винесення рішення відповідачем від 17.03.2014 про застосування штрафних (фінансових) санкцій позивач погасив заборгованість перед ним, а нараховані штрафні (фінансові) санкції та пеня не підлягають стягненню після 01.01.2011, оскільки пункт 2 частини дев`ятої статті 106 Закону № 1058-ІV згідно із Законом № 2464-VІ втратив чинність і не діяв на дату прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. Відповідач у касаційній скарзі наголошує, що заборгованість у зв`язку із несплатою страхових внесків виникла за період з 11.02.2008 по 31.12.2010, а відтак і застосована штрафна санкція та нарахована пеня за несвоєчасну сплату вказаної заборгованості мають бути стягнуті та застосовані і після 01.01.2011, оскільки зазначені борг, штрафна санкція та пеня виникли в період дії п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону № 1058.

14. Позивачем подано заперечення на касаційну скаргу. Просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити наступне.

16. Пунктом 2 частини 9 статті 106 Закону № 1058-ІV в редакції, яка діяла до 01.01.2011, було передбачено застосування виконавчими органами ПФУ до страховиків за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами ПФУ фінансових санкцій, а саме накладення штрафу в установленому розмірі.

17. Із набранням чинності з 01.01.2011 Законом № 2464-VІ наведена вище норма права із Закону № 1058-ІV була виключена.

18. Разом з цим, відповідно до абзацу 6 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

19. Отже, після набрання чинності Законом № 2464-VІ за органами Пенсійного фонду України збережено повноваження щодо застосування фінансових санкцій за несплату заборгованості по страхових внесках, яка виникла до 1 січня 2011 року.

20. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 12.05.2015 у цій справі, скасовуючи ухвалу Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 та направляючи справу на новий касаційний розгляд. Таку саму позицію підтримано у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №816/327/17.

21. Таким чином, рішення відповідача прийнято в порядку, у спосіб та в межах, наданих законом повноважень та підстави для скасування цього рішення відсутні.

22. Отже, суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

23. Відповідно до ч.1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

24. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішень судів попередніх інстанцій із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

25. Рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, а тому перерозподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області - задовольнити.

2. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2014 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 у справі № 806/3009/14- скасувати.

3. У задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «ЖЛ» до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя О.П. Стародуб