Справа № 1.380.2019.004393
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004393
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючої-судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Староста М.М.,

за участю представників:

позивача П`ятковської І .П .,

відповідача Підгайного О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулася з позовною заявою до Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; ), в якій просить:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ідентифікаційний код юридичної особи 39462700) щодо невідображення в інтегрованій картці платника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відомостей щодо сплати ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) суми грошових коштів у розмірі 10 498,61 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 12.05.2015 року, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС та суми грошових коштів у розмірі 19 794,39 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 15.06.2015 року, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС;

-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.09.2016 року № Ф-3299-17 У, винесену Галицькою об`єднаною державною податковою Інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області;

-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2016 року № Ф-3299-17, винесену Галицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області;

-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2017 року № Ф-3299-17, винесену Галицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області;

-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.12.2017 року № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області;

-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17 від 03.10.2017 року, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області;

-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2018 року № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області;

-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 року № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області;

-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2019 року № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області;

-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.05.2019 року № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області;

-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2019 року № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області;

-зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул.Стрийська, буд. 35; ідентифікаційний код юридичної особи 39462700) внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме відобразити сплачену суму грошових коштів у розмірі 10 498,61 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 12.05.2015 року, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС та суму грошових коштів у розмірі 19 794,39 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 3299-17у від 15.06.2015 року, винесену Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, зважаючи на те, що у 2015 році у межах виконавчого провадження № 47654988 нею було сплачено суму грошових коштів у розмірі 10498,61 грн за вимогою про сплату боргу №Ф-3299-17у від 12.05.2015, а також у межах виконавчого провадження №48075535 сплачено суму грошових коштів у розмірі 19 794,39 грн за вимогою про сплату боргу №Ф-3299-17у від 15.06.2015, що сумарно становить 30 293,00 грн. Тобто, позивачем у повному обсязі виконано вимоги про сплату боргу (недоїмки) під порядковим номером Ф-3299-17, однак відповідач, починаючи із 2015 року не відобразив в інтегрованій картці платника ОСОБА_3 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відомостей щодо сплати позивачем суми грошових коштів у розмірі 10 498,61 грн, яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3299-17у від 12.05.2015 та суми грошових коштів у розмірі 19 794,39 грн, яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 15.06.2015. Окрім того, вказує на те, що неврахування контролюючим органом, сплаченої у розмірі 30 293,00 грн суми грошових коштів, в облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів щодо позивача станом на 01.01.2016 року продовжувала обліковуватись заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відтак, зазначає, що вимоги про сплату боргу підлягають скасуванню.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що ГУ ДФС у Львівській області вважає вимоги, викладені у позовній заяві безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а вимоги про сплату боргу сформованими відповідно до вимог чинного законодавства, просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою судді від 10.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 04.11.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

На адресу позивача надійшла вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2019 року №Ф-3299-17, винесена Головним управлінням ДФС у Львівській області. У відповідності до вказаної вимоги Головне управління ДФС у Львівській області вимагало слати позивачем заборгованості зі сплати єдиного внеску станом на 30.06.2019 на суму 61 794,12 грн., з яких недоїмка - 37 960,92 грн, штраф - 3732,38, пеня - 20 100,82 грн.

Окрім цього, позивачем було отримано: вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.09.2016 року №Ф-3299-17 У, винесену Галицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2016 року №Ф-3299-17, винесену Галицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2017 року №Ф-3299-17, винесену Галицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.12.2017 року №Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2018 року № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 року №Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2019 року №Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.10.2017 року №Ф-3299-17, винесену Головного управління ДФС у Львівській області; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.05.2019 року №Ф-3299-17, винесену Головного управління ДФС у Львівській області.

Позивач, не погоджується з такими рішеннями відповідача, оскільки у 2015 році у межах виконавчого провадження №47654988 ним було сплачено суму грошових коштів у розмірі 10498,61 грн за вимогою про сплату боргу №Ф-3299-17у від 12.05.2015, окрім того, у межах виконавчого провадження №48075535 ним сплачено суму грошових коштів у розмірі 19794,39 грн за вимогою про сплату боргу № Ф-3299-17у від 15.06.2015, що сумарно становить 30 293,00 грн.

Відтак, вважає, що відповідач протиправно не відобразив в інтегрованій картці платника ОСОБА_3 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відомостей щодо сплати нею суми грошових коштів у розмірі 10498,61 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 12.05.2015 року та суми грошових коштів у розмірі 19 794,39 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 15.06.2015 року. А тому, вважає такі дії відповідача протиправними, а вимоги про сплату боргу такими, що підлягають скасуванню.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робите те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон України №2464-VI).

Згідно п.1 ч.1 ст.4 цього Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч.11 ст.9 Закону України №2464-VI).

В силу частини другої ст.25 Закону України №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно із п. 6.3. розд. VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 455 (у редакції від 09.09.2013 року), органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Пункт 6.4 розд. VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 455 (у редакції від 09.09.2013 року), зокрема передбачає, що вимога формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку із наявною заборгованістю позивача по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, контролюючим органом винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17, у відповідності до якої позивач був зобов`язаний сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску станом на 31.01.2015 року, яка становила 30 293,00 грн.

Також, ДПІ у Галицькому районі у 2015 році щодо позивача винесено вимогу про сплату боргу № Ф-3299-17у від 12.05.2015 року та вимогу про сплату боргу № Ф-3299-17у від 15.06.2015 року.

Відповідно до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Мінфіну України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449) визначено процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів.

За порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону (п.1 розділу VII Інструкції).

Пункт 2 розділу VI. Інструкції, зокрема передбачає, що у разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена фіскальними органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Пунктом 3 розділу VI. Інструкції, у тому числі передбачено, що фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Згідно із п. 4 розд. VI. Інструкції, зокрема передбачено, що при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера «У» (узгоджена вимога). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

У відповідності до п. 7 розд. VI. Інструкції, якщо протягом наступного базового звітного періоду платник наростив суму боргу (недоїмки), то після проходження відповідної процедури узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки). Якщо протягом наступних базових звітних періодів платник повністю погасив суму боргу (недоїмки), зазначену у вимозі про сплату боргу (недоїмки), що подана до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства, то фіскальний орган подає до відповідного органу повідомлення про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 9 до цієї Інструкції.

Як встановлено судом, позивачем було сплачено суму грошових коштів у розмірі - 30 293, 00 грн за вимогами про сплату боргу №Ф-3299-14у від 12.05.2018 та №Ф-3299-14у від 15.06.2015.

Вказане підтверджується, зокрема, постановами про закриття виконавчого провадження у ВП №47654988 від 30.07.2015 та у ВП №48075535 від 05.10.2015 у зв`язку зі сплатою заборгованості. Також вказані постанови про закриття виконавчого провадження надіслані супровідним листом на адресу відповідача.

Проте, квитанції про сплату сум грошових коштів у позивача не збереглись, а виконавчі провадження №47654988 та №48075535 були знищені. Вказане підтверджується листами Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 15.05.2019 № 6777 та Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 07.06.2019 року №П-261/02.

Також, відповідач у відповіді на адвокатський запит від 10.06.2019 №2927/10/17.3-09 повідомив, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску від 12.05.2015 року №Ф-3299-17 та від 15.06.2015 №Ф-3299-17 вважаються відкликаними у зв`язку з їх погашенням.

Однак, як вбачається із облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів в інтегрованих картках позивача не відображено факт сплати у 2015 році заборгованості у розмірі 30 293, 00 грн.

У відповідності до п. 1 розділу II Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року №765 (чинного станом на момент початку спірних правовідносин), з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Пункт 3 розділу II вищезгаданого порядку передбачає, що інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

10.06.2019 набрав чинності Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422 (надалі - Порядок), який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пункт 2 розділу І Порядку передбачає, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Пункт 4 розділу І Порядку регламентує, що відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Тобто, ведення обліку та достовірне відображення облікових показників в інтегрованих картках платників податків є обов`язком контролюючого органу.

У відповідності до п. 1 глави 1 розділу II Порядку, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операціїта облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем впровадження нових операцій та/або показників. Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП. Усі вартісні облікові операції та облікові показники в ІКП проводяться у гривнях з двома десятковими знаками. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій. В ІКП на дату проведення кожної облікової операції підбиваються підсумки за всіма її графами.

Згідно із п.1 глави 2 розділу II Порядку, з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки «платник відсутній в реєстрі»; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування»; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

Тобто, в інтегрованій картці платника відображається повна хронологія нарахувань податкових зобов`язань, їх сплата тощо.

Згідно із п. 5 розділу І Порядку, контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень. Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії. При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи. У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.

Тобто, відповідач має можливість здійснювати відповідні коригування облікових показників ІКП у ручному режимі у разі необхідності.

Як встановлено судом, представник позивача неодноразово звертався до відповідача із адвокатськими запитами від 03.06.2019 року вих.№ 03-06/3, від 15.07.2019 року вих.№ 15-07/1 та від 07.08.2019 року вих.№ 07-08/1, пов`язаними із сплатою заборгованості у межах виконавчих проваджень у 2015 році та внесенням змін до інтегрованої картки платника.

Однак, відповідач не відобразив в інтегрованій картці платника факт сплати ним у 2015 році суми грошових коштів у розмірі 30 293,00 грн., яка була сплачена на погашення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, неврахування контролюючим органом, сплаченої у розмірі 30 293,00 грн суми грошових коштів, в облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів щодо позивача станом на 01.01.2016 продовжувала обліковуватись заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи вищенаведене, контролюючий орган починаючи із 2015 року допускає протиправну бездіяльність щодо позивача, яка має наслідком винесення протиправних вимог про сплату боргу (недоїмки), у зв`язку з чим така бездіяльність підлягає визнанню протиправною, а також підлягають визнанню протиправними та скасуванню рішення податкового органу, які є наслідком такої бездіяльності.

Водночас, суд звертає увагу на те, що саме лиш визнання протиправною бездіяльності та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) за спірних правовідносин не зможе належним чином повністю ефективно захистити порушені права позивача, зважаючи на те, що в інтегрованій картці платника надалі відображатимуться недостовірні відомості, які можуть стати підставою для винесення нових протиправних вимог про сплату боргу (недоїмки).

Відтак, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській області внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_3 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме відобразити сплачену суму грошових коштів у розмірі 10 498,61 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3299-17у від 12.05.2015 року, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС та суму грошових коштів у розмірі 19 794,39 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3299-17у від 15.06.2015 року, винесену Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 24650,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

При цьому, представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (п.2 ст.16 КАС України).

Приписами частини 1 статті 132 КАС України, передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати, зокрема: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду (ч.3 ст.132 КАС України).

Витрати на професійну правничу допомогу регулюються ст.134 КАС України.

При цьому, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3 вказаної статті визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п.4 ст.134 КАС України).

Проте, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 ст.134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.12.2018 року (справа №826/856/18), від 16.05.2019 року № 823/2638/18.

Отже, приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.ч.2, 3 ст.30 вищевказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Матвіїв і Партнери" в особі керуючого партнера Матвіїва С.І. договору про надання правової допомоги від 22.12.2018 №403-22/12 вартість робіт за одну годину роботи складає 1 700,00 грн.

Відповідно до актів про надання правової допомоги №403-22/12 від 22.12.2018, Адвокатським об`єднанням "Матвіїв і Партнери" надано позивачу правничу допомогу, а саме:

-підготовка та подання адвокатського запиту до ГУ ДФС у Львівській області у сумі 850 грн;

-підготовка та подання адвокатського запиту до Головного територіального управління юстиції у Львівській області у сумі 850 грн;

-підготовка та подання адвокатського запиту до ГУ ДФС у Львівській області у сумі 1700 грн;

-підготовка та подання позовної заяви у сумі 10 200,00 грн;

-підготовка та подання повторного адвокатського запиту до ГУ ДФС у Львівській області у сумі 1700 грн;

-підготовка та подання заяви про доручення доказів у сумі 850 грн;

-участь в судовому засіданні 04.10.2019 у сумі 850 грн;

-підготовка та подання адвокатського запиту до ГУ ДФС у Львівській області у сумі 850 грн;

-підготовка та подання відповіді на відзив у сумі 3400 грн;

-участь в судовому засіданні 18.10.2019 у сумі 850 грн;

-участь в судовому засіданні 04.11.2019 у сумі 850 грн;

-підготовка клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 1700 грн.

Разом усі роботи зайняли 14,5 год. на суму 24 650,00 (14,5 год.*1700 грн) грн.

Зазначені грошові кошти були сплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується квитанціями від 16.10.2019 та 05.11.2019 на суму 25 500,00 грн.

Відповідачем під час розгляду справи було подано відзив на заяву про розподіл витрат на правову допомогу, в якому просить відмовити в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, при цьому посилається на позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 17.05.2019 у справі №810/3806/18.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи подані документи, якими представник позивача обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що час, зазначений в актах про надання правової допомоги №403-22/12 від 22.12.2018 є неспівмірним із часом, який може бути витрачено адвокатом на виконання відповідних послуг.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 325,00 грн.

Щодо судових витрат, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ідентифікаційний код юридичної особи 39462700) щодо невідображення в інтегрованій картці платника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відомостей щодо сплати ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) суми грошових коштів у розмірі 10 498,61 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 3299-17у від 12.05.2015 року, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС та суми грошових коштів у розмірі 19 794,39 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 15.06.2015 року, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.09.2016 року № Ф-3299-17 У, винесену Галицькою об`єднаною державною податковою Інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2016 року № Ф-3299-17, винесену Галицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2017 року № Ф-3299-17, винесену Галицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.12.2017 року № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17 від 03.10.2017 року, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2018 року № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 року № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2019 року № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.05.2019 року № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2019 року № Ф-3299-17, винесену Головним управлінням ДФС у Львівській області.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул.Стрийська, буд. 35; ідентифікаційний код юридичної особи 39462700) внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме відобразити сплачену суму грошових коштів у розмірі 10 498,61 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 12.05.2015 року, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС та суму грошових коштів у розмірі 19 794,39 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 3299-17у від 15.06.2015 року, винесену Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 9 220,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003, ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 325,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 29 листопада 2019 року.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна