Справа № 420/5589/19
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5589/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить суд:

- Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо не виплати суми заборгованості пенсії померлого ОСОБА_2 у розмірі 26198,19 грн

- Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 недоплачену суму пенсійних виплат в розмірі 26 198,19 грн.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що Відповідач порушив права Позивача, під час відмови у виплаті неоотриманої пенсії померлого чоловіка, а тому вважає такі дії Відповідача протиправними, а позов таким, що належить задовольнити.

21.10.2019 року, від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 30-31). В обґрунтування відзиву зазначено, що сума недоотриманої ОСОБА_2 в результаті зробленого перерахунку пенсії не може бути включена до складу спадщини, а може бути виплачена лише на підставі особистої заяви дружини, тобто Позивачки, з наданням передбачених чинним законодавством документів.

Позивач з зазначеним зверненням до головного управління взагалі не зверталась. Посилання Позивача на те, що в її інтересах з метою відкриття спадщини та включення зазначеної суми до цих сум приватний нотаріус звернувся до головного управління з дотриманням 6-ти місячного строку є безлідставними, оскільки на підставі діючого законодавства, зазначені суми не входять до складу спадщини.

Заяви, клопотання від сторін.

26.11.2019 року від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Інших заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило.

Процесуальні дії судом не вчинялись.

26.11.2019 року сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Таким чином, згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 1957 року народження (а.с. 9).

22.05.2018 року на ім`я її чоловіка, був виданий розрахунок заборгованості, де вказано, що загальна сума заборгованості становить 26198, 19 грн. (а.с. 8 зв. бік).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 (а.с. 10), який був пенсіонером органів внутрішніх справ, пенсійна справа №А20220-МВС.

17.01.2019 року, позивач звернулась до нотаріуса за відкриттям спадщини, де приватний нотаріус А.О. Шевиріна звернулась із запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про видачу довідки щодо наявності та суми невиплаченої пенсії, яка належала ОСОБА_2 (а.с. 11).

07.02.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало відповідь на запит, в якому вказано, що зазначені суми підлягають виплаті, якщо звернення щодо виплати надійшло не пізніше 6 місяців після смерті чоловіка (а.с. 17).

21.08.2019 року Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка.

04.09.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало відповідь на заяву, де вказано, що строки за звернення виплати зазначеної суми пропущені (а.с. 7).

Позивач вважає такі дії протиправними, а тому звернулась із даним позовом до суду.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закону № 2262-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону №2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які доживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання них сум і в томуразі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частиною 3 ст. 61 Закону №2262 також передбачено шо зазначені суми виплачуються тільки в тому випадку, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Згідно зі статтею 1219 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Висновки суду.

Оцінюючи дії суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 перебував на обліку в головному управлінні та з 15.07.2005 року отримував пенсію за вислугу років, на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"№ 2262-ХІІ від 09.04.1992, як працівник органів внутрішніх справ.

Суд зазначає, що як вбачається із вимог ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992, сума недоотриманої ОСОБА_2 в результаті зробленого перерахунку пенсії не може бути включена до складу спадщини, а може бути виплачена лише на підставі особистої заяви дружини, тобто Позивача, з наданням передбачених цією статтей документів, а саме:

- документа що підтверджує родінні стосунки;

- довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування аобо довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) з метою підтвердження факту спільного проживання разом з пенсіонером на день його смерті.

Судом встановлено, що із зазначеною заявою, Позивач звернулась до відповідача 21.08.2019 року, тобто після спливу 6 місяців після смерті чоловіка, також не було додано до заяви необхідних документів.

Суд не приймає доводи Позивача про те, що в її інтересах, з метою відкриттяспадщини та включення зазначеної суми, до головного управління звернувся приватний нотаріус з дотриманням 6-ти місячного строку, оскільки як зазначалось више, зазначені суми не входять до складу спадщини, а тому, суд вважає такі доводи Позивача безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративний позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.