Справа № 428/12835/19
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренка К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Матвєєва Іллі Анатолійовича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до командира взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Матвєєва Іллі Анатолійовича (місцезнаходження: Україна, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, буд. 8) про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 04.11.2019 року командиром взводу роти №1 батальйону № 1 УПП в Луганській області ДПП Матвєєвим І.А. у відношенні нього складена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №670485, у якій зазначено, що 04.11.2019 року позивач проводив роботи з ремонту доріг по вул. Новікова біля будинку №11 у м. Сєвєродонецьку без погодження з підрозділом Національної поліції, чим порушив п. 32.1 ПДР України та ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух». Зазначеного правопорушення позивач не вчиняв, оскільки він є вільнонайманим робітником та працює у ФОП ОСОБА_2 , який займається діяльністю у сфері ремонту доріг та автострад і 04.11.2019 року виконував роботи з ремонту доріг по вул. Новікова біля будинку №11 у м. Сєвєродонецьку . Оскаржувану постанову позивач вважає необґрунтованою, тому просить її скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні позивач присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі.

Згідно із ч. 3 ст. 268, ст. 286 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті у справі з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши письмові матеріали справи та електронні докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

04.11.2019 року командиром взводу роти № 1 батальйону № 1 УПП в Луганській області ДПП Матвєєвим Іллєю Анатолійовичем в м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 11, було винесено постанову серії ДП18 № 670485 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_1 04.11.2019 року у м. Сєвєродонецьк вул. Новікова, 11, проводив роботи з ремонту дорожнього покриття без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив п. 32.1 ПДР України та ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно із ч. 2 ст. 140 КУпАП порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування - тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 32.1 ПДР України з органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Статтею 52-3 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать, зокрема, погодження відповідно до вимог цього Закону, інших законодавчих актів проектів на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг; погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору, порядку проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху.

Суд звертає увагу на те, що відповідальність за ч. 2 ст. 140 КУпАП настає не за проведення робіт з ремонту дорожнього покриття, як це вказано у оскаржуваній постанові, а за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах. Разом з тим, відповідач не надав до суду доказів того, що чинне законодавство або індивідуальні правові акти відносять до обов`язків позивача, який згідно із копією трудової книжки НОМЕР_1 є дорожнім робітником ФОП ОСОБА_2 , погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції проведення будь-яких робіт.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, правила користування ними та їх охорони затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Нормативним актом, прийнятим на виконання зазначеної вимоги закону, являються Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року (далі - Правила).

Відповідно до п. 6 Правил, будівництво споруд, прокладання інженерних комунікацій та виконання інших робіт у межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг здійснюється в порядку, що визначають відповідно Укравтодор, Держбуд і Держжитлокомунгосп за погодженням з Національною поліцією.

У оскаржуваній постанові відповідач не послався на ті нормативно-правові акти, які визначають порядок та форму погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах. Посилання відповідача на ч. 2 ст. 140 КУпАП, п. 32.1 ПДР України та ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» є загальними, адже вказані акти лише визначають необхідність такого погодження, проте не встановлюють порядку та форми цього погодження.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, відповідачем не доведено.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, суд вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу № 1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Матвєєва Іллі Анатолійовича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову командира взводу № 1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Матвєєва Іллі Анатолійовича у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №670485 від 04.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, а відповідну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 140 КУпАП - закрити.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін