Справа № 160/3350/19
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/3350/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційні скарги Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року

у справі №160/3350/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області та Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України

про визнання протиправними дій, рішень суб`єкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2019 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області та Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо збору інформації стосовно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та його господарської діяльності;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 751140 грн. за № ДН1174/249/АВ/ТД-ФС/244 від 21.03.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень № ДН 1174/246/АВ/П від 20.03.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України вчинені поза межами наданих повноважень, з використанням незаконних даних і відомостей. Окремо позивач зазначає, що дії та рішення Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області у вигляді припису про усунення виявлених порушень № ДН 1174/246/АВ/П від 20.03.2019 року та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН 1174/249/АВ/ТД-ФС/244 від 21.03.2019 року є протиправними, та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 р. у справі № 160/3350/19 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправними дій, рішень суб`єкта владних повноважень - задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1174/249/АВ/ТД-ФС/244 від 21.03.2019 року.

В задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, вчинених 09.01.2019 року під час розгляду звернення АН-1 від 03.01.2019 року підставою для яких став лист Управління захисту економіки в Дніпропетровськй області Департаменту захисту економіки національної поліції України від 24.01.2019 № Ан-1 та визанння протиправним та скасування припису про усунення виявлених порушень № ДН 1174/246/АВ/П від 20.03.2019 року - відмовлено.

Судом встановлено, що за результатами проведеного Головним управлінням Держпраці інспекційного відвідування відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень та постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

Дослідивши встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що відповідач не пересвідчився у належному сповіщенні роботодавця про розгляд справи про притягнення його до відповідальності, та прийнявши рішення про значний штраф позбавив особу можливості надати необхідні пояснення, заперечення тощо. Наведене обумовило часткове задоволення позовних вимог та скасування постанови про накладення штрафу. Разом з тим, судом зазначено, що виявлені інспекційним відвідуванням порушення підтверджено в судовому засіданні, а отже спірний припис є таким, що винесений в порядку та у спосіб, передбачені законом. Так само щодо визнання протиправними дій Управління захисту економіки, суд визнав, що перевіряючи інформацію щодо можливого порушення позивачем законодавства про працю, відповідач-2 діяв в межах повноважень передбачених законом. За таких обставин, в цій частині в задоволенні позову судом першої інстанції відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 р. у справі № 160/3350/19, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд протиправно скасував постанову про накладення штрафу, оскільки наявність виявленого перевіркою правопорушення підтверджено судом, а можливі процесуальні недоліки процедур розгляду справи не нівелюють суті виявленого порушення.

ФОП ОСОБА_1 , також звернувся з апеляційною скаргою в якій зазначає, що анонімні звернення не можуть розглядатись органами державної влади, а отже підстави для розшуку та перевірки інформації стосовно позивача є свавіллям з боку правоохоронних органів та проявом тиску на суб`єкта підприємницької діяльності. З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог до Управління захисту економіки в Дніпропетровській області та визнати протиправними дії Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо збору інформації стосовно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та його господарської діяльності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представниками сторін доводи апеляційних скарг підтримано, надано пояснення та заперечення щодо підстав якими апеляційні скарги обґрунтовуються.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, доводи заявлені сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції , внаслідок наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі наказу від 21.02.2019 року № 227-і та направлення на проведення контрольного заходу від 21.02.2019 року у період за 22.02.2019 року по 25.02.2019 року інспекторами праці проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 . Рішення органу контролю про проведення інспекційного відвідування прийнято за результатами аналізу інформації, отриманої з джерела , наданого листом управління захисту економіки в Дніпропетровській області .

За наслідками інспекційного відвідування складено Акт № ДН1174/249/АВ від 25.02.2019 року, яким встановлено порушення ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України.

20.03.2019 року на підставі Акту № ДН1174/249/АВ від 25.02.2019 року контролюючим органом винесено припис № ДН1174/246/АВ/П про усунення виявлених порушень.

21.03.2019 року на підставі Акту № ДН1174/249/АВ від 25.02.2019 року прийнято постанову за № ДН1174/249/АВ/ТД-ФС/244 від 21.03.2019 року про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 751 140,00 грн.

Визначивши предмет розгляду справи - правомірність підстав, законність і обґрунтованість винесення припису про усунення виявлених порушень № ДН 1174/246/АВ/П від 20.03.2019 року та постанови № ДН1174/249/АВ/ТД-ФС/244 від 21.03.2019 року а також дії відповідача -2 щодо збору інформації стосовно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та його господарської діяльності, суд першої інстанції за результатами розгляду справи частково задовольнив позовні вимоги.

За наслідками апеляційного перегляду справи, судова колегія встановила, що приводом для проведення інспекційного відвідування позивача стала інформація, яка надіслана Управлінням захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки національної поліції України з питань оформлення трудових відносин фізичною особою ОСОБА_1 за адресами здійснення підприємницької діяльності позивача: АДРЕСА_1 » та АДРЕСА_2 , салон краси « ІНФОРМАЦІЯ_1 Деа».

За висновками інспекційного відвідування інспекторами держпраці виявлено факти укладення позивачем ФОП ОСОБА_1 цивільно правових угод, які мають ознаки трудових договорів та на думку перевіряючих повинні укладатись у відповідності до норм трудового законодавства.

Як вбачається з акту перевірки , 08.01.2019 року між позивачем та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 укладено договори про надання перукарських послуг.

Зі змісту договорів встановлено, що умови всіх договорів ідентичні.

Пунктом 1.1 розділу 1 «Предмет договору» договорів про надання послуг зазначено про те, що виконавець зобов`язується за завданням Замовника надавати послуги з обліку клієнтів (що надалі іменується - послуги).

Пунктом 2.1 розділу 2 «Порядок надання послуг» договорів про надання послуг зазначено про те, що надання послуг здійснюється за зверненням Замовника чи за його попередньою заявкою. Послуги надаються Замовнику згідно з вимогами нормативних документів та за умовами договору.

Відповідно до пункту 2.2 розділу 2 «Порядок надання послуг» договорів про надання послуг у відповідності до умов дійсного Договору Виконавець приступає до надання послуг після звернення Замовника.

Відповідно до пункту 2.3 розділу 2 «Порядок надання послуг» договорів про надання послуг послуги надаються на підставі дійсного договору згідно усної чи письмової заявки Замовника та у відповідності до чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 2.4 розділу 2 «Порядок надання послуг» договорів про надання послуг в підтвердження обсягів та вартості наданих послуг Виконавцем, складається акт наданих послуг з зазначенням переліку та обсягів наданих послуг з зазначенням дати складання такого акту.

Відповідно до пункту 2.5 розділу 2 «Порядок надання послуг» договорів про надання послуг прийом - передача наданих послуг, щомісячно або щоквартально, оформлюється сторонами шляхом підписання Акта наданих послуг, який складається у 2-х примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із Сторін.

Пунктом 3.1 розділу 3 «Ціна договору та порядок розрахунків» договорів про надання послуг зазначено про те, що сума цього Договору за виконання послуги згідно умов цього договору становить суму усіх Актів наданих послуг.

Пунктом 5.1 розділу 5 «Права та обов`язки сторін» договорів про надання послуг зазначено про те, що відповідно цього договору Виконавець зобов`язаний своєчасно та якісно надавати послуги, які є предметом цього договору.

Відповідно до пункту 7.2 розділу 7 «Особливі умови» договорів про надання послуг даний договір вважається укладеним з моменту його підписання та у будь - якому випадку до повного надання всіх зобов`язань обома сторонами.

Отже, предметом укладених договорів є процес праці, а не її кінцевий результат, а виконавець повинен був виконувати систематично певні трудові функції на підприємстві відповідно до визначеного виду виконуваної роботи, у встановлений строк, що відповідає ознакам трудового договору.

Також, суд звертає увагу, що за цивільно-правовим договором виконавець не підпорядковується трудовому розпорядку, сам організовує свій робочій процес, роботу виконує на власний ризик та розсуд, в той час як за трудовим договором зобов`язаний підпорядковуватись трудовому розпорядку, та посадовим особам підприємства.

Між тим, як вбачається зі змісту договорів про надання послуг, працівники самостійно не організовували роботу, виконували її не на власний ризик та розсуд, а підпорядковувались безпосередньо умовам Замовника.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що у межах спірних правовідносин позивачем не дотримано вимог статті 24 КЗпП України в частині обов`язкового укладання трудових договорів у письмовій формі шляхом укладення договору (контракту), або видання наказу, або розпорядження та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому оскаржуваний припис про необхідність офіційного працевлаштування 6 працівників визнано законним, обґрунтованим та таким, що підлягає виконанню.

Рішення суду в частині відмови в скасуванні припису, позивачем не оскаржується.

Розглядаючи законність та обґрунтованість постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці від 07.12..2018 року, суд з посиланням на Порядок № 509, який визначає процедуру застосування санкцій, зазначив:

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акту приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (пункт 3 Порядку № 509).

Пунктом 6 Порядку № 509 передбачено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до приписів пункту 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Суд зазначив, що всі перераховані в Порядку № 509 способи повідомлення про розгляд справи суб`єктів господарювання є однаково можливими для застосування уповноваженими посадовими особами, тобто рівнозначними, і їх використання повинно тягнути за собою однакові наслідки для адресатів.

Суд дійшов висновку, що використання будь-якого із зазначених способів повинно мати наслідком доведення до відома або сповіщення суб`єктів господарювання та роботодавців про те, що розгляд їх справи буде здійснюватися не раніше п`яти днів від дня отримання такої інформації. Передбачення у Порядку № 509 вказаного строку, обумовлено необхідністю надання суб`єктам господарювання та роботодавцям можливості належним чином підготуватися до захисту своїх прав та у разі необхідності скористатися правом на отримання професійної правничої допомоги.

Окрім того, виходячи із приписів пункту 7 Порядку № 509, за загальним правилом справа повинна розглядатися за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Уповноважена посадова особа вправі розпочати розгляд справи про накладення штрафу за умови встановлення факту повідомлення суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509. Можливість розгляду справи без їх участі чітко обмежена наявністю інформації про повідомлення вказаних осіб відповідно до пункту 6 Порядку № 509 та відсутністю обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та не спростовується відповідачем, у повноважної особи відповідача станом на час прийняття оскаржуваної постанови були відсутні відомості про належне повідомлення позивача у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509, оскільки саме лише скерування відповідного листа не може свідчити про доведення до відома позивача про розгляд його справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду.

Таким чином, судом першої інстанції з посиланням на діючий на час прийняття оскаржуваної постанови про застосування фінансової санкції Порядок, зазначено, що відповідачем -1 порушена процедура розгляду та прийняття рішення у вигляді постанови, з огляду на що остання є такою, що підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що доводи апеляційної скарги відповідача -1 жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції щодо неповідомлення позивача про розгляд справи про накладення штрафу та порушення відповідачем -1 процедури застосування штрафної санкції. Крім викладення обставин справи за яких відповідачем-1 приймалась оскаржувана постанова, розрахунку штрафної санкції та посилання на судову практику, будь яких доводів щодо невідповідності аргументів та висновків суду, апеляційна скарга відповідача -1 , не містить. З огляду на що, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для її задоволення.

Не підлягає задоволенню і апеляційна скарга позивача, оскільки як вважає судова колегія, дії Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, регламентовані чинним законодавством, зокрема, Кримінальним процесуальним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законами України «Про Національну поліцію», «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю», «;Про запобігання корупції» та іншими нормативно-правовими актами.

Суд першої інстанції зазначив, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, а також протидії злочинності вживає заходів реагування, які визначені законом.

Одним із превентивних поліцейських заходів, передбачених законом , встановлено такий захід як опитування особи.

Статтею 33 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень.

Зважаючи на той факт, що у зверненні містились відомості, які могли бути перевірені (адреси розташування об`єктів та назва суб`єкту господарювання), правоохоронним органом прийнято рішення про відвідування, вказаних у звернені, об`єктів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо дій, вчинених відповідачем -2 09.01.2019 року, наслідком яких став рапорт оперуповноваженого УЗЕ в Дніпропетровській області про опитування громадян, з огляду на приписи Закону України «Про Національну поліцію», є невмотивованими та надуманими, і не можуть мати наслідком скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо дій відповідача -2. Виконання працівниками правоохоронних органів покладених на них функцій, вчинені в межах діючого законодавства, навіть якщо такі дії позивач по справі заперечує, не можна вважати свавіллям працівників Управління захисту економіки, і підстав визнавати їх протиправними, не вбачається.

З огляду на що доводи апеляційної скарги позивача не можуть бути належними для застосування ст. 317 КАС України.

Підсумовуючи, судова колегія за результатами розгляду апеляційних скарг сторін по даній справі, вважає, що достатніх підстав для їх задоволення сторонами не зазначено, висновки суду першої інстанції підтверджуються матеріалами справи, а рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 р. у справі № 160/3350/19 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 р. у справі № 160/3350/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко