Справа № 200/2212/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року справа № 200/2212/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Харечко О.П., за участю представника позивача Кашникової Ю.Ю., представника відповідача Михайлішиної С.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року (повний текст складено 08 серпня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/2212/19-а (суддя в 1 інстанції Давиденко Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач) про: визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування грошового забезпечення, до складу якого включена щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, яку отримував син позивача ОСОБА_2 протягом останніх 24 місяців перед місяцем загибелі під час призначення позивачу - ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника; зобов`язання здійснити призначення пенсії, та виплатити заборгованість призначеної ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника, починаючи з 01 березня 2018 року, розмір якої обчислювати з сум основного, додаткового та інших видів грошового забезпечення з яких фактично сплачено ЄСВ від імені сина позивача ОСОБА_2 на підставі Довідки про основні, додаткові та інші види грошового забезпечення на які нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ЄСВ), наданої військовою частиною НОМЕР_1 від 16.11.2018 року № 3201/8, за період служби з 09.2017 р. по 02.2018 р. з розрахунку загальної суми доходу 73088,83 грн. (з урахуванням уточнень) (арк.справи 4-11, 79-82).

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначав, що, як вважає позивач, відповідач при призначенні пенсії по втраті годувальника, відмовляючи у врахуванні деяких видів грошового забезпечення діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений нормами чинного законодавства.

Також позивач наголошувавв, що відповідачем протиправно при призначенні йому пенсії по втраті годувальника до грошового забезпечення померлого годувальника не враховані посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за особливі умови служби, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за безпосередню участь в АТО, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за стрибки з парашутом, підйомна допомога, одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у разі їх прийняття на військову службу за контрактом, з яких від імені сина позивача ОСОБА_2 , фактично сплачено ЄСВ.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі № 200/2212/19-а в задоволенні адміністративного позову було відмовлено (арк.справи 103-106).

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (арк.справи 108-110).

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, проти чого заперечувала представник відповідача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 (арк.справи 12-13).

03.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про перерахунок пенсії в разу втрати годувальника з 01.03.2018 року, відповідно до вимог ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та доходів, з яких фактично був сплачений єдиний соціальний внесок (арк.справи 17-18).

20.12.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області Новицькому Ю.В. надана відповідь, в якій зазначено, що 04.10.2018 року з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли документи для призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого сина ОСОБА_2 , тому пенсія призначена з 04.10.2018 року, також зазначено, що пенсія призначена відповідно до вимог діючого законодавства (арк.справи 21).

Згідно довідки від 16.11.2018 року № 3201/8 Військової частини НОМЕР_1 про основні, додаткові та інші види грошового забезпечення, на які нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з 18.09.2017 року по 28.02.2018 року матроса ОСОБА_2 до складу грошового забезпечення, включені: посадовий оклад в сумі 2879,67 грн., оклад за військовим званням 163 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 1521,34 грн., надбавка за особливі умови служби 132,50 коп., премія 23037, 36 грн., щомісячна додаткова грошова винагорода 16640,32 грн., винагорода за безпосередню участь в АТО 7548,39 грн., грошова допомога на оздоровлення 10491,25 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань 10491,25 грн., грошова винагорода за стрибки з парашутом 183,75 грн. (арк.справи 24).

Колегією суддів було встановлено, що під час розгляду даної справи судом першої інстанції, 08.05.2019 позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01.03.2019 року (з моменту настання права на пенсію) та надав довідку від 16.11.2018 року № 3201/8.

Рішенням № 5/1 від 08.05.2019 позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії в разі втрати годувальника. В зазначеному рішенні відповідач зазначив наступне.

«Пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб здійснюється відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ), яким визначені умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до статті 43 Закону № 2262 та пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» пенсії військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою і військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно з законодавством і залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Цей перелік складових грошового забезпечення є вичерпним і не містить грошової винагороди особам рядового і начальницького складу під час проведення антитерористичної операції.

На підставі пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, затвердженого Постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 щомісячна додаткова грошова винагорода, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових проблем, матеріальна допомога на оздоровлення, грошова винагорода за здійснення стрибків з парашутом не відносяться до щомісячних (постійних) додаткових видів забезпечення.

Згідно пункту 7 Постанови від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення за виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням починаючи з 1 березня 2018 року на кількість таких місяців.

В пакеті документів, наданих ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок вогнепального поранення, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби. В довідці від 11.09.2018 № 1423/10 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії зазначено період саме з 01.09.2017 по 31.01.2018 (повні місяці служби).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» не передбачено врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Враховуюче викладене, законних підстав для перерахунку пенсії в разі втрати годувальника, відповідно до Закону № 2262-ХІІ немає.».

Колегія суддів, дослідивши зазначене рішення, вважає, що саме воно є спірним у даних правовідносинах та підлягає оцінці судом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

Відтак, посилання позивача на сплату єдиного внеску з доплат за службу в нічний час та грошову винагороду за безпосередню участь у антитерористичній операції є незмістовним.

Виплата винагороди за участь в антитерористичній операції та її розмір установлені постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», відповідно до пункту 1 якої така винагорода виплачується в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Аналіз наведених норм діючого законодавства свідчить про те, що винагорода за участь в антитерористичній операції, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за особливі умови служби, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за стрибки з парашутом, підйомна допомога є додатковими виплатами військовослужбовцям.

Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконання завдань, що визначається наказом командира.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 квітня 2019 року у справі № 431/703/17.

За таких обставин, додаткові види грошового забезпечення не є щомісячними видами грошового забезпечення, які є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто в цій частині відповідач правомірно відмовив у зарахуванні зазначених видів виплат при перерахунку пенсії позивача.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідачем в рішенні № 5/1 від 08.05.2019 взагалі не надано оцінки щодо врахування щомісячної додаткової грошової винагороди при перерахунку пенсії позивача.

Не приймаючи від позивача довідку від 16.11.2018 № 3201/8, відповідач посилався, що сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням починаючи з 1 березня 2018 року на кількість таких місяців. При цьому зазначив, що враховуються лише повні місяці служби.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним твердженням, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . На думку відповідача останній місяць служби, що повинен бути врахований є січень 2018 року (повний місяць служби).

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що у пункті 7 Постанови від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення за виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» мова йде не про повні місяці служби, а фактичні місяці служби. Ці поняття є різними за своєю суттю.

Крім того, в грошовому атестаті серії ЗУ № 362124 від 10 вересня 2018 року, виданому Військовою частиною НОМЕР_1 зазначено, зокрема, суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_2 за повний місяць лютий 2018 року.

Враховуючи викладене колегія суддів звертає увагу, що відповідачем безпідставно не врахувано довідку від 16.11.2018 № 3201/8 при вирішенні питання про перерахунок пенсії позивача.

Щодо здійснення призначення пенсії з 01 березня 2018 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 50 Закону № 2262 пенсії відповідно до цього Закону призначаються членам сімей осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією.

ОСОБА_1 на момент звернення із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону № 2262 перебував на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області і отримував пенсію згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто позивачу правомірно призначено пенсію в разі втрати годувальника з моменту звернення, а саме з 04.10.2018.

З урахуванням вказаного, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, колегія суддів вважає за необхідне, вийшовши за межі позовних вимог в силу частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, частково задовольнити позовні вимоги шляхом скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 5/1 від 08.05.2019 «Про відмову в перерахунку пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 » та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 08.05.2019 року, врахувавши довідку від 16.11.2018 № 3201/8, та прийняти рішення за результатами розгляду заяви з урахуванням висновків суду.

Пунктом 4 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі № 200/2212/19-а задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі № 200/2212/19-а скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 5/1 від 08.05.2019 «Про відмову в перерахунку пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 08.05.2019 року, врахувавши довідку від 16.11.2018 № 3201/8, та прийняти рішення за результатами розгляду заяви з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць