Справа № 183/5969/18 (2-а/183/35/19)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 183/5969/18 (2-а/183/35/19)
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції
на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2019р. у справі №183/5969/18(2-а/183/35/19)
за позовом:ОСОБА_1
до: треті особи: про:Інспектора роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Зима Дмитра Григоровича Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

26.09.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до інспектора роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Зима Д.Г., третя особа Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності /а.с. 1-6/.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.10.2018р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №183/5969/18(2-а/183/35/19) та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін /а.с. 16-17/.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2019р. залучено до участі у справі №183/5969/18(2-а/183/35/19) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Зима Д.Г., третя особа: Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, в якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції /а.с. 44-45/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що 16.09.2018р. о 21-38 годин він керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 держномер НОМЕР_1 , рухався автошляхом М-18, 24 км, на якому був зупинений працівниками поліції, які повідомили його про те, що керуючи автомобілем він порушив правила, оскільки рухався в лівій смузі при вільній правій, що є порушенням п.11.5 Правил дорожнього руху, при цьому відповідач також звинуватив його в тому, що він після зупинки працівником поліції не ввімкнув аварійну сигналізацію та не пред`явив водійське посвідчення, реєстраційний талон і діючий договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів для перевірки, чим порушив п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху, у свою чергу він надав пояснення стосовно того, що дійсно рухався в лівій смузі, так як права була зайнята - по ній рухався вантажний автомобіль зі швидкістю менше 40 км/на годину, що свідчить про відсутність з його боку порушень Правил дорожнього руху, тому на його думку у поліцейських були відсутні підстави для його зупинки, і як наслідок у нього були відсутні підстави надавати їм документи для перевірки, але незважаючи на його доводи відповідачем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №602648 від 16.09.2018р. про застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вважає таке рішення необґрунтованим та безпідставними, тому просив суд визнати протиправним та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №602648 від 16.09.2018р. та закрити провадження в адміністративній справі.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2019р. у справі №183/5969/18(2-а/183/35/19) адміністративний позов задоволено, постанову інспектора 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Зима Д.Г. серії ЕАВ №602648 від 16.09.2018р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасовано; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП закрито (суддя Городецький Д.І.) /а.с. 49-52/.

Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції , не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подало апеляційну скаргу /а.с. 57-62/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 18.06.2019р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Матеріали адміністративної справи №183/5969/18(2-а/183/35/19), разом з вищезазначеною апеляційною скаргою надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 15.10.2019р. /а.с. 66/.

Разом з апеляційною скаргою заявником було заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2019р. у справі №183/5969/18(2-а/183/35/19).

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019р. у справі №183/5969/18(2-а/183/35/19) поновлено Управлінню патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції строк апеляційного оскарження рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2019р. у справі №183/5969/18(2-а/183/35/19), відкрито апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою /а.с. 69/ та ухвалою від 16.10.2019р. справу №183/5969/18(2-а/183/35/19) призначено до апеляційного розгляду у письмовому провадженні 29.10.2019р. /а.с. 70/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019р. у справі №183/5969/18(2-а/183/35/19) апеляційний розгляд справи призначено у судове засідання на 15-00 годин 26.11.2019р. / а.с. 75/, про що судом було повідомлено учасників справи /а.с. 75-77/.

У судове засідання сторони не з`явились. Учасники справи про день, годину та місце розгляду справи апеляційним судом повідомлялись / а.с. 75-77,79-81/.

Перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 16.09.2018р. інспектором роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Зима Д.Г., відповідачем у справі, було складено постанову серії ЕАВ №602648 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі /а.с.7/, відповідно до якої 16.09.2018р. о 21:47 годин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом (далі - ТЗ ) MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 держномер НОМЕР_1 , рухався на автошляху М18 , 24 км., в лівій смузі , коли права була вільна , чим порушив п.11.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), та був зупинений працівниками поліції і при зупинці ТЗ не ввімкнув аварійну сигналізацію і при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4 «а» ПДР України керування ТЗ особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ, а у випадках передбачених законодавством ліцензійної картки на ТЗ, а також чинного поліса (договору) страхування власників наземних транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, та за вчинення цього правопорушення цією постановою відповідача до ОСОБА_1 , позивача у справі, застосовано штраф у розмірі 425 грн., і саме ця постанова відповідача є предметом оскарження у даній справі.

Враховуючи те, що предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №602648 від 16.09.2018р., що складена відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, то, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення та дотримання встановленої чинним законодавством процедури (порядку) розгляду справи певної категорії, нормами чинного процесуального законодавства покладено саме на суб`єкта владних повноважень, тобто на відповідача у даній справі.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України (далі Правила), нормами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього ж Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до пп. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпункт 2.4 зазначених Правил встановлює, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1.

Отже аналіз вищенаведених норм чинного законодавства, яке регулює правовідносини, що виникли між сторонами у справі, дає можливість зробити висновок про те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, серед іншого, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, при цьому поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, а водій, що на вимогу працівника поліції повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1. Правил.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( ст.10 КУпАП).

А відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем, на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення, під час розгляду справи судом першої інстанції було надано відеозапис обставин зупинення позивача 16.09.2018р., який керував ТЗ MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 держномер НОМЕР_1 та розгляду справи відповідачем з нагрудної боді-камери відповідача, як працівника поліції, яка використовується ними під час несення патрульної служби, відеозапис, з якого вбачається що позивач у справі - ОСОБА_1 (особа якого встановлена на підставі паспорта громадянина України який ним було надано працівникам поліції після зупинки) , 16.09.2019р. о 21: 47 годин під час керування ТЗ MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 держномер НОМЕР_1 був зупинений працівником поліції відповідачем у справі, та після зупинки позивач не ввімкнув аварійну сигналізацію, що є порушенням вимог п. 9.9 та 2.4 «а» ПДР, і аварійна сигналізація була ввімкнена ним після вказівки працівника поліції, та у подальшому водій позивач відмовився надати на вимогу працівника поліції для перевірки документи зазначені у п. 2.1 ПДР - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ, чинного поліса (договору) страхування власників наземних транспортних засобів, під час розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , яка відбувалась на місці вчинення правопорушення працівником поліції (відповідачем у справі) було роз`яснено водію його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України ст.ст. 268,287-289, 307,308 КУпАП, та прийнято рішення про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинене ним правопорушення - не ввімкнення аварійної сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського та не надання для перевірки документів - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного посвідчення на ТЗ, чинного поліса (договору) страхування власників наземних транспортних засобів, і вручено водію копію постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №602648 від 16.09.2018р.

Враховуючи положення ст.ст. 31,40 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 251 КУпАП, вищезазначений відеозапис, який надано відповідачем, може слугувати доказом у праві про адміністративне правопорушення у розумінні норм КУпАП, і з урахуванням положень ст.ст. 72-76 КАС України цей відеозапис є належним та допустимим доказом вчинення позивачем у справі 16.09.2018р. адміністративного правопорушення - не ввімкнення аварійної сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського та не надання для перевірки документів - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного посвідчення на ТЗ, чинного поліса (договору) страхування власників наземних транспортних засобів, що є порушенням п. 2.4 «а» ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КАС України.

При цьому колегія суддів критично оцінює посилання позивача у адміністративному позові у якості обґрунтування незаконності прийнятого відповідачем рішення (постанови від 16.09.2018р.) на відсутність у цій постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №602648 від 16.09.2018р. посилання на здійснення фіксації обставин правопорушення, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ч. 1 ст. 283 цього ж Кодексу передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, частинами 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналіз вищенаведених норм КУпАП дає можливість зробити висновок про те, що визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення, і застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у цьому Кодексі.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Тому, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, що свідчить про те, що наданий відповідачем у справі відеозапис є належним та допустимим доказом відповідно до ст.ст. 73-74 КАС України.

При цьому необхідно зазначити, що аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 14.02.2018р. у справі №563/583/17 ( адміністративне провадження №К/9901/4673/18) та від 24.04.2019р. у справі №524/4247/17 (провадження №К/9901/23689/18)

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.4 «а» ПДР та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірності своїх дій та надано обґрунтовані доводи прийняття оскаржуваної постанови відповідно до норм КУпАП, тому з огляду на наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту, колегія суддів вважає, що підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення вчинене позивачем, відсутні.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, колегія суддів вважає, що відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а постанова постанову серії ЕАВ №602648 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі прийнята правомірно та у встановленому законом порядку, а судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування такого рішення суду, тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції від 18.06.2019р. у цій справі скасувати та прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2019р. у справі №183/5969/18(2-а/183/35/19) скасувати.

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено 27.11.2019р

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко