Справа № 569/11975/19
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Панас О.В., pозглянувши в порядку письмового провадження в мiстi Рiвне спpаву за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Дубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області Федюка Михайла Михайловича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до інспектора СРПП № 2 Дубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області Федюка Михайла Михайловича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, в якому просить суд скасувати постанову серії ДПО18 №190769 винесену 17.06.2019 інспектором СРПП №2 Дубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області Федюком М.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.06.2019 інспектором СРПП №2 Дубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області капітаном поліції Федюком М.М. відносно нього було винесено постанову серії ДПО18 №190769 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Зі змісту постанови, 17.06.2019 р. о 13 год. 27 хв. в м.Дубно по вул.. Залізнична водій ОСОБА_1 , керуючи т/з SKODA SUPER В н.з. НОМЕР_1 не подав сигнал світлового повороту, при зміні із головної дороги чим порушив пункт 9.2.(В) ПДР України та за ч. 2 ст. 122 КУАІІ України притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконним та необгрунтованим. У відповідності до п. 9.2. (Б) Правил дорожнього руху України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Зазначив, що рухаючись прямо до залізничного переїзду він завчасно виконав дії прописані п. 9.4. ПДР України та увімкнув правий сигнал, що подасться світловим покажчиком повороту, проте зупинивши його транспортний засіб інспектор поліції повідомив його , що правий сигнал, що подасться світловим покажчиком повороту у його автомобіля був вимкнений. Вважає, що через несприятливі погодні умови (дощ) інспектор не побачив увімкнений світловий покажчик повороту. Постанову вважає протиправною, оскільки вона винесена інспектором з порушенням його прав та чинного законодавства України, а тому вона підлягає скасуванню. Ухвалою суду від 20.06.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, з викликом сторін. Ухвалою суду від 19.09.2019 р. за клопотанням позивача у справі залучено співвідповідача - Департамент патрульної поліції (м.Київ. вул.Ф.Єрнеста, 3). До початку судового засідання позивач ОСОБА_1 подав письмову заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити . Відповідач інспектор СРПП № 2 Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області Федюк М.М. в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлені належним чином. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Заперечень проти позову, відзиву, пояснень чи будь-яких доказів відповідач суду не подав. Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Немеришина В.О. згідно поданої до суду заяви за вих. № 32500/41/30-2019 від 22.11.2019 р. вважає, що сектор реагування патрульної поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області не є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції., отже Департамент патрульної поліції України (управління патрульної поліції в Рівненській області - є неналежним відповідачем по справі. У судове засідання не з`явилася повторно. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України. Дослідивши надані сторонами докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 17.06.2019 року інспектором СРПП №2 Дубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області Федюком М.М. відносно ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . було винесено постанову серії ДПО18 №190769 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Як зазначено у цій постанові, 17.06.2019 року о 13год. 27 хв. в в м.Дубно по вул.. Залізнична водій ОСОБА_1 , керуючи т/з SKODA SUPER В н.з. НОМЕР_1 не подав сигнал світлового повороту, при зміні із головної дороги чим порушив пункт 9.2.(В) ПДР України та за ч. 2 ст. 122 КУАІІ України притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Як вбачається з письмових пояснень зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 вказує на відсутність доказів вчинення ним правопорушення. З висновком про порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху та вчинення ним вказаних адміністративних правопорушень суд погодитися не може, оскільки вважає його недоведеним та необґрунтованим. Суд визнає, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, не містить достатніх даних, які б свідчили про порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху. Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Відсутні письмові докази, докази відео чи фото фіксування технічними засобами. Також не відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи у вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення. Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З огляду на те, що прохання позивача про ознайомлення його з доказами вчиненного правопорушення до уваги взяті не були, позивача було позбавлено можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі а також позбавлено останнього права на юридичну допомогу. Крім того, розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливили виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в рамках повноважень і в спосіб передбачений Конституцією України та Законами України. Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Однак, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази провини правопорушника, окрім постанови про адміністративне правопорушення, що розцінюється судом як односторонність та неповнота при складанні вищевказаної постанови. Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина 2 статті 33 Кодексу). Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Всупереч наведеним вимогам відповідач ОСОБА_4 , як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства. Належних доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Через відсутність доказів про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що постанова, винесена інспектором СРПП № 2 Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області Федюком М.М. підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх належних та достовірних доказів, а позовна заява підлягає задоволенню. У позові до Департаменту патрульної поліції України відмовити, оскільки він є неналежним відповідачем. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.241-246,250,255,286,293,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - В И Р I Ш И В : Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково. Скасувати постанову серії ДПО18 №190769 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 17.06.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. У задоволенні позову до Департаменту патрульної поліції України відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Відповідач: інспектор СРПП № 2 Дубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області Федюк Михайло Михайлович, місцезнаходження: 35600, Рівненська область, м.Дубно, вул.. Пекарська, 10. Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3. Повний текст рішення виготовлено 29.11.2019 р.

Суддя: О.В.Панас