Справа № 760/22267/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля М.І., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Гжибовського Валерія Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент патрульної поліції, про визнання протиправними дій щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суду з позовом у якому просив визнати протиправними дії старшого інспектора УПП в м. Києві капітана поліції Гжибовського В.В. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем протиправно складено протокол після спливу тривалого проміжку часу.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 19.06.2017 р. старшим інспектором УПП в м. Києві капітаном поліції Гжибовським В.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №100898, відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, з якого вбачається, що 12.12.2016 р. о 09:50 год., на автодорозі пр. Броварський - с. Зазим`я в м. Києві, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «TOYOTA RAV 4», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «TOYOTA», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , чим порушив п.п. 12.1, 10.1, 12.3 (б) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою старшого слідчого Деснянського УП Національної поліції у м. Києві Кришталь А.А., за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0015271 від 28.12.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0015271 від 28.12.2016 р., закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Крім того, у постанові ст. слідчого Деснянського УП Національної поліції у м. Києві Кришталь А.А. зазначено про те, що аналізуючи матеріали кримінальної справи, досудове слідство вбачає у діяннях ОСОБА_1 порушення вимог пунктів 2.3 (б), 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України. У зв`язку з цим, матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підлягають виділенню з даного кримінального провадження та направленню в Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України, для прийняття законного рішення.

В подальшому постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2017 р., за результатами розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, - закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, на підставі вимог ст. 38 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення після вчинення правопорушення.

Вважаючи дії відповідача щодо складання старшим інспектором УПП у м. Києві ДПП Гжибовським В.В. протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р. за ст. 124 КУпАП, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами пункту 19 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За вимогами статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 Кодексу про адміністративні правопорушення України (далі - КУпАП) у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) щодо статті 124.

Виходячи з аналізу вказаних норма колегія суддів дійшла висновку, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим колегія суддів наголошує, що дії щодо складання протоколу чи схеми дорожньо-транспортної пригоди - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, у силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення чи схема дорожньо-транспортної пригоди не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання незаконними дій щодо складання цього протоколу про адміністративне правопорушення, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не має обов`язкового характеру і не набуває статусу рішення, у розумінні статті 19 КАС України, а отже, і позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо складання цього протоколу про адміністративне правопорушення не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Тлумачення поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» наведено у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 22 березня 2018 року в справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року в справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року в справі № 9901/497/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» необхідно розуміти в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частков.

Згідно з пунктом 1 частини першій статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що дії щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення не створюють безпосередньо для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків спір щодо цих дій не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям в цій провадження у справі.

Правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № справа №465/5648/17 (провадження №К/9901/49282/18).

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 238, 315, 319, 321, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя М.І.Кобаль

суддя В.П.Мельничук