Справа № 620/2737/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2737/19 Головуючий у І інстанції - Ткаченко О.Є.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради до Новозаводського відділу Державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправними дій та постанови про накладення штрафу, її скасування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Комунальне підприємство "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Новозаводського відділу Державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в якому з урахуванням збільшення позовних вимог просило:

- визнати протиправними дії Головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Зуєнко Наталії Іванівни щодо вимоги сплати виконавчого збору в розмірі 16 692 грн. та витрат виконавчого провадження в розмірі 183,78 грн. та такими, що не підлягають виконанню;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Зуєнко Наталії Іванівни про накладення штрафу від 17 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № 59266645.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 620/3932/18 Позивачем виконано в повному обсязі 16 травня 2019 року до відкриття виконавчого провадження № 59266645, а тому вважає дії Головного державного виконавця протиправними та такими що не відповідають нормам чинного законодавства.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року в задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради до Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправними дій та постанови про накладення штрафу, її скасування відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Комунальне підприємство "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій останнє просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, Позивач зазначає, що керуючись ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавчепровадження», Головний державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного управління територіального управління юстиції у Чернігівській області Н.Зуєнко мала б скасувати всі вжиті нею заходи щодо виконання рішення, в тому числі постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн. та витрат виконавчого провадження у розмірі 130 грн. оскільки закінчила провадження у зв`язку з встановленням факту виконання рішення суду усправі № 620/3932/18 до відкриття виконавчого провадження. Постанова про стягнення виконавчого збору не виносилась, а постанова про відновлення виконавчого провадження від 09 серпня 2019 року не містила жодного посилання на вимогу сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Натомість, 04 вересня 2019 року до КП «Чернігівводоканал» надійшов лист від Головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Зуєнко Наталії Іванівни від 02 вересня 2019 року № 51452 з вимогою про виконання рішення суду по справі № 620/3932/18 до 16 вересня 2019 року та сплати виконавчого збору в розмірі 16 692.00 грн. і витрат виконавчого провадження в розмірі 183.78 грн.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

За приписами частини 7 статті 287 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Відповідача перебуває виконавче провадження № 59266645 з примусового виконання виконавчого листа № 620/3932/18, виданого 23 травня 2019 року Чернігівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради надати ОСОБА_1 інформацію про осіб, які станом на 08 серпня 2018 року обіймали посади заступників керівника та головного бухгалтера КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради із зазначенням їх прізвища, ім`я та по-батькові, а також дати їх призначення.

05 червня 2019 року Відповідачем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви ОСОБА_1 від 03.06.2019 року та направлена до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради для виконання.

В резолютивній частині постанови про відкриття виконавчого провадження № 59266645 від 05 червня 2019 року зазначено «стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 16692 гривня (UAH)» та витрати виконавчого провадження в розмірі 130,00 грн.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 59266645 від 05 червня 2019 року.

КП «Чернігівводоканал» надіслав до Відповідача заяву від 11 червня 2019 року за вих. № 04-014/1861 щодо повідомлення про виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

У зв`язку з виконанням рішення суду до відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Зуєнко Н.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 18 червня 2019 року.

Не погодившись із таким рішенням державного виконавця, ОСОБА_1 подано позовну заяву до Чернігівського окружного адміністративного суду про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 59266645.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року, у справі № 620/1854/19 позов задоволено повністю: визнано неправомірною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 59266645 від 18 червня 2019 року.

В мотивувальній частині постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року зазначено, що в листі від 15.05.2019 року № 04-014/1536 відсутні відомості про особу, яка станом на 08 серпня 2018 року обіймала посаду головного бухгалтера КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради. Також, лист не містить відомостей про те, що така посада була вакантною. Натомість, третя особа надала позивачу інформацію про особу, яка обіймала посаду заступника головного бухгалтера КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, яка ним не запитувалася та в судовому рішенні не зазначалася. Суд звертає увагу на те, що судове рішення є єдиним, цілісним та неподільним юрисдикційним актом. Відповідно, і законна сила судового рішення - єдине та неподільне правове явище, оскільки окремі чистини судового рішення (вступна, описова, мотивувальна, резолютивна) не можуть набути законної сили.

09 серпня 2019 року державним виконавцем винесена постанова про відновлення виконавчого провадження № 59266645 відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» та направлена до КП «Чернігівводоканал» до виконання.

02 вересня 2019 року Відповідач звернувся до Позивача з листом № 51452 про виконання рішення суду по справі № 620/3932/18 до 16 вересня 2019 року та сплату виконавчого збору в розмірі 16692 грн. і витрат виконавчого провадження в розмірі 183,78 грн. (а.с.127).

Станом на 16 вересня 2019 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року у справі № 620/3932/18 не виконано, про що державним виконавцем складено акт від 16 вересня 2019 року (а.с.129).

У зв`язку з невиконанням рішення суду Відповідачем 17 вересня 2019 року винесена постанова про накладення штрафу.

Не погоджуючись з такими діями Відповідача, Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 1 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (із змінами і доповненнями) (далі - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404 встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частиною першою статті 3 Закону № 1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої, пункту 1, 3 частини другої, пункту 22 частини третьої статті 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини третьої, абзацом 1 частини четвертої статті 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену Законом.

Відповідно до пункту 1.8. Інструкції про проведення виконавчих дій, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 512/5 (із змінами), вимога державного виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Тобто, вимога державного виконавця є документом, який сприяє отриманню інформації від учасників виконавчого провадження з метою подальшого вчинення виконавчих дій виконавцем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, постанову про накладення штрафу виконавець має право винести за результатами невиконання боржником рішення суду у строк, встановлений у постанові про відкриття виконавчого провадження та після перевірки виконання такого рішення.

Підставою для накладення штрафу є невиконання боржником рішення, яке зобов`язує боржника виконати певні дії, у встановлений державним виконавцем строк та без поважних причин. При цьому, державний виконавець перед застосуванням штрафних санкцій має з`ясувати, зокрема, наявність або відсутність поважних причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником.

Також, згідно з частиною 1 статті 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених Законом.

Частиною 5 цієї статті встановлено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 частини 6 статті 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до статті 27 Закону № 1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 3 статті 27 Закону № 1404 визначено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 лютого 2018 року № 816/823/17 (провадження № К/9901/950/18).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року у справі № 620/3932/18 було зобов`язано КП "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради надати ОСОБА_1 інформацію про осіб, які станом на 08 серпня 2018 року обіймали посади заступників керівників та головного бухгалтера КП "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради із зазначенням їх прізвища, ім`я та по-батькові, а також дати їх призначення.

ОСОБА_1 отримав виконавчий лист № 620/3932/18 від 23 травня 2019 року, виданий Чернігівським окружним адміністративним судом на підставі рішення від 28 грудня 2018 року та пред`явив його до примусового виконання.

05 червня 2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 59266645 з виконання виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року № 620/3632/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 59266645 від 05 червня 2019 року в розмірі 16692 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 59266645 від 05.06.2019 року та постанова про стягнення виконавчого збору були направлені боржнику (КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради) рекомендованим листом, відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», що не заперечується Позивачем.

Частиною 5 статті 74 Закону № 1404-VIII рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, Комунальне підприємство "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради не скористалось своїм правом та не оскаржило рішення та дії виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору і витрат в межах виконавчого провадження ВП № 59266645.

КП "Чернігівводоканал" листом від 10 червня 2019 року № 04-014/1861 повідомив державного виконавця про фактичне виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року у справі № 620/3932/18.

На підставі вказаного листа державний виконавець 18 червня 2019 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 56096145.

Не погоджуючись із вказаною постановою державного виконавця, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання її протиправною і скасування.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року у справі 620/1854/19 вказаний адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Зуєнко Наталії Іванівни про закінчення виконавчого провадження ВП № 59266645 від 18 червня 2019 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року апеляційну скаргу Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області залишено без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року без змін.

09 серпня 2019 року державним виконавцем винесена постанова про відновлення виконавчого провадження, відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», а отже виконавче провадження підлягає подальшому виконанні відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» та іншим нормам чинного законодавства.

30 серпня 2019 року до Новозаводського ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області (виконавчий лист № 620/3932/18 від 23.05.2019 року, що видав Чернігівський окружний адміністративний суд), надійшов відповідно до постанови про відновлення виконавчого провадження від 09 серпня 2019 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, що надійшов від Чернігівського окружного адміністративного суду 30 серпня 2019 року.

02 вересня 2019 року Новозаводським відділом Державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено лист № 51452, яким додатково роз`яснено боржнику КП «Чернігівводоканал» норми ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», також в даному листі зазначається про необхідність сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження по вказаному виконавчому провадженню № 59266645.

Станом на 16 вересня 2019 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року у справі № 620/3932/18 не виконано, про що державним виконавцем складено акт від 16 вересня 2019 року (а.с. 129).

У зв`язку з невиконанням рішення суду Відповідачем 17 вересня 2019 року винесена постанова про накладення штрафу.

Відповідно ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Як вбачається з матеріалів справи, Комунальним підприємством "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради не надано суду жодного належного доказу про сповіщення Відповідача станом на 16 вересня 2019 року про виконання в добровільному порядку рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 року у справі № 620/3932/18.

За таких обставин, колегія суддів вважає, в даних спірних правовідносинах станом на час накладення штрафу Позивач не виконав судове рішення та не довів наявності поважних причин, які б перешкоджали його виконанню у строки, визначені Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що Відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення на Позивача штрафу в розмірі 5 100 грн. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже, відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо посилання Комунального підприємства "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради в апеляційній скарзі на те, що Головним державним виконавцем Новозаводського відділу Державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області повідомлено Позивача щодо вимоги сплати виконавчого збору і витрат виконавчого провадження викладено у формі листа, а не процесуального документа відповідно до норм ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів зазначає таке.

02 вересня 2019 Головним державним виконавцем Новозаводського відділу Державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено лист № 51452 в якому зазначається про необхідність сплати Комунальним підприємством "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради виконавчого збору та витрат по вказаному виконавчому провадженню № 59266645.

Колегія суддів звертає увагу, що даний лист не є процесуальним документом, а містить лише роз`яснювальний характер для подальшого реагування та можливість використання боржником своїх прав та обов`язків, в тому числі і нагадування боржнику про існування чинної постанови про стягнення виконавчого збору від 05 червня 2019 року в межах виконавчого провадження № 59266645.

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на положення, викладені в статті 124 Конституції України, а саме судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового розгляду.

Згідно з статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

На підставі вище зазначеного колегія суддів зазначає, що державний виконавець, отримавши виконавчий документ на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, діяв у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих йому повноважень.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи Позивача, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року у справі № 620/3932/18 виконано до відкриття виконавчого провадження ВП № 59266645, оскільки такі твердження спростовані рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року, у справі № 620/1854/19 та не підлягають доказуванню.

Щодо посилань Позивача на те, що Головний державний виконавець мав би звернутись до Чернігівського окружного адміністративного суду за роз`ясненням рішення суду, колегія суддів зазначає, що звернення державного виконавця до суду із заявою про роз`яснення рішення, яке підлягає виконанню є виключно його правом, а не обов`язком.

Також, відповідно до статті 31 Закону № 1404-VIII у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту.

Отже, Комунальне підприємство "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради мало змогу звернутись до суду самостійно, як сторона виконавчого провадження, із відповідною заявою для роз`яснення відповідного рішення або його змісту, якщо рішення або його зміст є не зрозумілим для виконання. Проте, станом на даний час відсутня інформація щодо подання такої заяви Комунальним підприємством "Чернігівводоканал" до суду.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання Позивача на те, що з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження № 59266645 від 18 червня 2019 року керуючись ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», головний державний виконавець мала б скасувати всі вжитті нею заходи щодо виконання рішення, в тому числі постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн., оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження постановлена у зв`язку з закінченням виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення (і яка була скасована рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року, залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року), а постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн. (яка не була оскаржена і є чинною) а.с. 14 є окремим виконавчим документом і виконується окремо в порядку встановленому Законом № 1404-VIII.

При цьому, виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчого документа.

Також, як уже зазначалось, Позивачем постанова про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження не оскаржувалась та не скасована.

Правомірність винесення вказаних постанов не є предметом розгляду даного спору.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Комунального підприємства "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко