Справа № 120/2876/19-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2019 р. Справа № 120/2876/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

представника позивача: Сільченко О.В.

представника відповідача: Довбенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про: скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач) про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що наказом ГУНП у Вінницькій області від 16.08.2019 №1308 до начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частини 1, пунктів 2, 11 частини 3 статті 1, пунктів 6, 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу 2, пункту І розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 та підпунктів 4, 7 пункту 4 Типового положення про уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.09.2013 №706.

Разом із тим, своє звільнення позивач вважає протиправним, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 11.09.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 03.10.2019.

Підготовче судове засідання 03.10.2019 відкладено до 21.10.2019 з метою надання представнику позивача часу для ознайомлення із відзивом на позовну заяву.

Судове засідання 21.10.2019 відкладено до 04.11.2019 в зв`язку з витребуванням у відповідача додаткових доказів.

Ухвалою від 04.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.11.2019.

В судовому засіданні 20.11.2019 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Зокрема зазначив, що з 26.12.2016 позивач працював на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, а ОСОБА_2 був його підлеглим починаючи з 24.10.2017. Також вказав, що відповідно до наказу №834 від 07.06.2019 відповідальною особою в Калинівському відділі поліції ГУНП у Вінницькій області, підрозділом якого є Літинське відділення поліції, за реалізацію антикорупційної програми був ОСОБА_3 . При цьому, на даному наказі наявна лише резолюція керівника "ОСОБА_1 до виконання", натомість самого наказу щодо покладення на позивача обов`язку щодо реалізації антикорупційної програми не існує. Крім того, вказав, що позивач не є спеціалістом в сфері антикорупційної діяльності, однак жодних навчань з приводу виконання зазначеної вище антикорупційної програми з ним проведено не було. Представник позивача також зазначив, що в період з 07.06.2019 по 21.06.2019 позивачем було розроблено план заходів Літинського ВП по виконанню "Антикорупційної програми на 2019-2021 роки". Крім того, вказав, що обов`язки в посадовій інструкції були не конкретизовані та не зрозуміло в якому секторі вони діють. При цьому в оскаржуваному наказі не конкретизовано в чому саме полягає неналежне виконання позивачем обов`язків по запобіганню корупційних порушень. Представник позивача також зазначив, що зміст висновку та оскаржуваного наказу не відповідають фактичним обставинам, оскільки у них вказано, що наказом покладено на позивача обов`язок щодо виконання антикорупційної програми, натомість фактично такого наказу не існує. Крім того, обов`язки щодо реалізації антикорупційної програми були покладені на позивача лише в черні 2019 року, тоді як заява до Державного бюро розслідувань надійшла в травні 2019 року. Також зазначив, що у 2018 та 2019 роках обов`язки щодо антикорупційної роботи покладались на різних осіб, а до відповідальності притягнуто лише позивача. Представник позивача також наголосив на тому, що звільнення є найсуворішим стягненням, однак, на його думку, навіть у випадку, якщо позивач заслуговував на дисциплінарне стягнення, то враховуючи його попередні заслуги, стягнення мало б бути менш суровим. До того ж, позивач має 10 заохочень, не має інших стягнень, а також є учасником АТО. Зазначив, що позивач виконував свої обов`язки належним чином, однак його підлеглі не могли сприймати інформацію.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення даного адміністративного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначила, що наказом ГУНП у Вінницькій області від 07.06.2019 №834 "Про заходи щодо реалізації Антикорупційної програми Національної поліції України на 2019-2021 роки", позивача визначено відповідальним за реалізацію антикорупційних заходів в Літинському відділенні поліції. Наказом ГУНП у Вінницькій області від 28.08.2018 №1157 "Про затвердження списку відповідальних осіб" позивач був визначений відповідальним за даним напрямком роботи і в 2018 році. У відомостях ознайомлення особового складу з нормативними документами щодо зміцнення дисципліни та законності проставлені підписи тільки половини з особового складу підрозділу. Також, на виконання вимог керівництва ГУНП у Вінницькій області в червні 2019 керівників підрозділів Головного управління було зобов`язано ознайомити особовий склад з пам`ятками щодо дотримання дисципліни та законності. Не дивлячись на це, в накопичувальній справі Літинського ВП такі пам`ятки відсутні. Крім того, зазначила, що в накопичувальних справах відсутні будь-які відомості щодо заслуховування стану службової дисципліни на нарадах при керівництві підрозділів, однак начальником відділення було надано 6 протоколів нарад на яких розглядалися такі питання, що свідчить про неналежне виконання позивачем службових обов`язків та невиконання ним дорученої керівництвом підрозділу роботи.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 19.07.2019 о 21:10 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшла інформація про те, що в ході реалізації матеріалів кримінального провадження № 0000106, відомості про яке 22.05.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, слідчими Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, за процесуального керівництва військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України та оперативного супроводження Вінницького управління ДВБ НП України та УСБУ у Вінницькій області, затримано начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 та інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 після отримання ними неправомірної вигоди в сумі 6000 гривень від водія М . за не притягнення його до адміністративної відповідальності за керуванням транспортним засобом в стані сп`яніння.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого дисциплінарного проступку наказом ГУНП у Вінницькій області від 20.07.2019 №1144 призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Як слідує із матеріалів службового розслідування, ОСОБА_2 затримано в порядку статті 208 КПК України о 21:17 год. на відстані приблизно 300 м від автодороги М-12 "Стрий - Кіровоград - Знам`янка" в бік с. Рибаче. Під час обшуку у ОСОБА_2 було вилучено службове посвідчення, посвідчення водія на його ім`я та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Після проведення всіх першочергових слідчих дій ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було поміщено до ІТТ № 1 ГУНП у Вінницькій області, де 20.07.2019 їм обом було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України (Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою).

При цьому, як зазначає представник відповідача у відзиві на позовну заяву, аналізуючи допущенні ОСОБА_4 та ОСОБА_2 порушення службової дисципліни, дисциплінарною комісією було досліджено роль керівництва підрозділу у зміцненні службової дисципліни та законності, попередженні надзвичайних подій за участі особового складу та запобіганню корупційним проявам.

Зокрема встановлено, що безпосереднім керівником старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 являється начальник сектору реагування патрульної поліції №1 Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_1 , який відповідно до наказів від 07.06.2019 №834 та від 28.08.2018 №1157 був визначений відповідальним за реалізацію антикорупційних заходів в Літинському відділенні поліції протягом 2018-2019 років.

За наслідками проведеного службового розслідування щодо порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області складено висновок, який затверджений Начальником ГУНП у Вінницькій області 18.08.2019.

Відповідно до висновку службового розслідування, майор поліції ОСОБА_1 як безпосередній керівник ОСОБА_2 та особа, відповідальна за здійснення антикорупційних заходів у відділенні поліції, порушив пункти 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частину 1, пункти 2, 11 частини 3 статті 1, пункти 6, 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаци 1, 2 пункту 1 розділу 2, пункт 1 розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та підпункти 4, 7 пункту 4 Типового положення про уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.09.2013 № 706, що виразилось у безконтрольності за діями підлеглих, невжитті заходів з недопущення грубих порушень службової дисципліни, неналежній роботі із запобігання, виявлення корупційних правопорушень в підрозділі та кадрової роботи, спрямованої на зміцнення службової дисципліни, попередження надзвичайних подій і профілактики правопорушень серед особового складу відділення поліції.

З огляду на викладене, дисциплінарна комісії ГУНП у Вінницькій області дійшла висновку, що за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частини 1, пунктів 2, 11 частини 3 статті 1, пунктів 6, 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу 2, пункту І розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 та підпунктів 4, 7 пункту 4 Типового положення про уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.09.2013 №706, керуючись статтями 11, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосувати до начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади.

Як наслідок, наказом ГУНП у Вінницькій області від 16.08.2019 № 1308 до начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Разом із тим, не погоджуючись із своїм звільненням із посади, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію").

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно із положеннями ст. 3 Дисциплінарного статуту, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;

2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;

3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;

4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;

5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;

6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;

7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;

8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

Пунктом 4 Типового положення про уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.09.2013 № 706, визначено основні завдання уповноваженого підрозділу (особи), а саме: підготовка, забезпечення та контроль за здійсненням заходів щодо запобігання корупції; надання методичної та консультаційної допомоги з питань дотримання вимог антикорупційного законодавства; участь в інформаційному та науково-дослідному забезпеченні здійснення заходів щодо запобігання та виявлення корупції, а також міжнародному співробітництві в зазначеній сфері; проведення організаційної та роз`яснювальної роботи із запобігання, виявлення і протидії корупції; здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства щодо врегулювання конфлікту інтересів; 7) здійснення контролю за дотриманням антикорупційного законодавства.

Крім того, відповідно до п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, поліцейські зобов`язані під час виконання службових обов`язків: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України.

При цьому, п. 1 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських визначено, що керівник органу (підрозділу) поліції зобов`язаний запобігати проявам неетичної поведінки своїх підлеглих поліцейських шляхом організації роботи з розвитку професійної етики, у тому числі через проведення навчань, інформаційно-роз`яснювальної роботи.

В даному ж випадку, як слідує із матеріалів справи, в ході службового розслідування, проведеного за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, дисциплінарна комісії ГУНП у Вінницькій області дійшла висновку, що ОСОБА_1 як безпосередній керівник ОСОБА_2 та особа, відповідальна за здійснення антикорупційних заходів у відділенні поліції, порушив пункти 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частину 1, пункти 2, 11 частини 3 статті 1, пункти 6, 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаци 1, 2 пункту 1 розділу 2, пункт 1 розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та підпункти 4, 7 пункту 4 Типового положення про уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.09.2013 № 706, що виразилось у безконтрольності за діями підлеглих, невжитті заходів з недопущення грубих порушень службової дисципліни, неналежній роботі із запобігання, виявлення корупційних правопорушень в підрозділі та кадрової роботи, спрямованої на зміцнення службової дисципліни, попередження надзвичайних подій і профілактики правопорушень серед особового складу відділення поліції.

В той же час, обґрунтовуючи вимоги даного адміністративного позову, представник позивача зазначає, що відповідні обов`язки щодо реалізації антикорупційних заходів в Літинському відділенні поліції були покладені на позивача у неналежний спосіб, адже наказу, яким би було б покладено відповідні обов`язки на позивача фактично не існує.

Разом із тим, суд критично оцінює наведені вище твердження представника позивача, адже як слідує із матеріалів справи, наказом ГУ НП у Вінницькій області №834 від 07.06.2019, окрім іншого, затверджено план заходів ГУНП у Вінницькій області по виконанню Антикорупційної програми Національної поліції України на 2019-2021 роки, а також затверджено список відповідальних осіб за реалізацію та координацію антикорупційних заходів в структурних, підпорядкованих підрозділах ГУ НП, відділах та відділеннях поліції, який є Додатком №2 до даного наказу.

Відповідно до Додатку №2 до наказу ГУ НП у Вінницькій області №834 від 07.06.2019, відповідальним за реалізацію антикорупційних заходів в Літинському ВП є начальник сектору реагування патрульної поліції № 1 Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 .

При цьому, суд також критично оцінює посилання представника позивача на ту обставину, що обов`язок реалізації антикорупційних заходів в Літинському ВП покладено на позивача лише з 07.06.2019, тоді як відомості про кримінальне провадження №0000106 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань ще 22.05.2019, адже як слідує із матеріалів справи, позивач був визначений відповідальним за реалізацію антикорупційних заходів в Літинському ВП і в 2018 році, що підтверджується наказом від 28.08.2018 №1157.

Крім того, відповідні обов`язки щодо здійсненням заходів щодо запобігання корупції та протидії корупції відображені в Посадових завданнях, обов`язках та повноваженнях начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 на 2018 рік (пункт 39), а також на 2019 рік (пункт 21).

З огляду на викладене, посилання представника позивача на те, що обов`язки позивача в посадовій інструкції були не конкретизовані, оскільки не зрозуміло в якому секторі вони діють, на думку суду, є необґрунтованими.

Що ж до посилань представника позивача на те, що позивач не є спеціалістом в сфері антикорупційної діяльності, а також на не проведення з ним жодних навчань з приводу виконання зазначеної вище антикорупційної програми, то суд їх оцінює критично, адже жодних відомостей чи/або доказів повідомлення позивачем про дані обставини свого безпосереднього керівника протягом 2018-2019 років, тобто в період коли ОСОБА_1 був відповідальний за реалізацію антикорупційних заходів в Літинському ВП, позивачем не надано, а в матеріалах справи не міститься.

Крім того, надаючи оцінку твердженням представника позивача про те, що в оскаржуваному наказі від 16.08.2019 №1308 не конкретизовано в чому саме полягає неналежне виконання позивачем обов`язків по запобіганню корупційних правопорушень, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідний опис порушень, допущених позивачем, викладений у висновку дисциплінарної комісії ГУНП у Вінницькій області, складеному за наслідками службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Літинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, який і слугував підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, представник позивача також зазначає, що в період з 07.06.2019 по 21.06.2019 позивачем було розроблено план заходів Літинського ВП по виконанню "Антикорупційної програми на 2019-2021 роки".

Разом із тим, як слідує із висновку службового розслідування, дисциплінарною комісією ГУ НП у Вінницькій області встановлено, що в накопичувальній справі "Заходи щодо зміцнення службової дисципліни" містяться матеріали ще за 2018 рік, хоча справа розпочата та зареєстрована в 2019 році. Крім того, у відомостях ознайомлення особового складу з нормативними документами щодо зміцнення дисципліни та законності проставлені підписи тільки половини особового складу підрозділу.

Як вбачається зі змісту висновку службового розслідування, в червні 2019 керівників підрозділів Головного управління було зобов`язано ознайомити особовий склад з пам`ятками щодо дотримання дисципліни та законності. Не дивлячись на це, в накопичувальній справі Літинського ВП такі пам`ятки відсутні. Перевірка накопичувальної справи "Антикорупційні заходи" показала аналогічні порушення, адже особовий склад не в повній мірі ознайомлений нормативними актами, які надходять з НП України щодо запобігання корупційним проявам.

Крім того, в обох накопичувальних справах відсутні будь-які відомості щодо заслуховування стану службової дисципліни на нарадах при керівництві підрозділів, однак начальником відділення було надано 6 протоколів нарад на яких розглядалися такі питання.

Таким чином, за результатами проведеного службового розслідування підтверджено факту наявності в діях, в тому числі, позивача ознак дисциплінарного проступку, а саме: порушення пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частини 1, пунктів 2, 11 частини 3 статті 1, пунктів 6, 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу 2, пункту І розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 та підпунктів 4, 7 пункту 4 Типового положення про уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.09.2013 №706.

Тобто підставою для звільнення позивача з посади була саме реалізація відповідного виду дисциплінарного стягнення в якості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за скоєний дисциплінарний проступок, що виразився у безконтрольності за діями підлеглих, невжитті заходів з недопущення грубих порушень службової дисципліни, неналежній роботі із запобігання, виявлення корупційних правопорушень в підрозділі та кадрової роботи, спрямованої на зміцнення службової дисципліни, попередження надзвичайних подій і профілактики правопорушень серед особового складу відділення поліції.

З приводу наведено суд також вважає за необхідне зазначити, що аналіз норм законодавства щодо етичної поведінки та службової дисципліни поліцейських, свідчить про те, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку, що в свою чергу повинно забезпечити авторитет та довіру громадян до Національної поліції України, як основний критерій оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Враховуючи встановлені службовим розслідуванням обставини, суд вважає, що вони в достатній мірі підтверджують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Відповідно до норм ст. 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення. У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Згідно ст. 13 Дисциплінарного статуту одним з видів дисциплінарного стягнення є звільнення з посади.

В даному випадку, обґрунтовуючи вимоги даного адміністративного позову, представник позивача зазначає, що звільнення є найсуворішим стягненням, однак, на його думку, навіть у випадку якщо позивач заслуговував на дисциплінарне стягнення, то враховуючи його попередні заслуги, стягнення мало б бути менш суровим.

З цього приводу суд зазначає, що обрання виду дисциплінарної відповідальності, до якої слід притягнути поліцейського, є прерогативою керівника, що визначається з врахуванням характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, особи порушника, ступеня його вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби.

Суд вважає, що сама тільки відсутність у особи діючого дисциплінарного стягнення на момент вирішення питання щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності, за відсутності інших пом`якшуючих обставин та враховуючи ступінь тяжкості скоєного дисциплінарного проступку, не є підставою для не застосування менш сурового заходу дисциплінарного впливу.

Крім того, суд також звертає увагу представника позивача на те, що відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту крайнім та найсуворішим заходом дисциплінарного впливу є звільнення зі служби в поліції, а не звільнення з посади.

Таким чином, враховуючи усі наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний кодНОМЕР_1 );

Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, ).

Повний текст рішення складено 29.11.2019.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна