Справа № 140/3396/19
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

28 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/3396/19

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Сорока Ю.Ю., вивчивши позовну заяву Приватного підприємства "Ірома", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецуправління Дорсервіс" до Затурцівської сільської ради, державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"" про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2019 Приватне підприємство "Ірома", Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецуправління Дорсервіс" звернулися з позовом до Затурцівської сільської ради, державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича від 11.09.2019 №48632321 про державну реєстрацію права власності на добудову адміністративного приміщення /А5/, розташованого за адресою: м. Луцьк, проспект Перемоги, 15 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"".

Позивачами подано позовну заяву, у якій заявлено вимогу немайнового характеру, тому вона повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 1 921, 00 грн., який при поданні позовної заяви позивачами сплачено не було.

Ухвалою судді від 21.11.2019 позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачам для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання вимог ухвали судді від 21.11.2019, позивачами, 27.11.2019 подано до суду квитанцію про сплату судового збору, тим самим усунуто недоліки позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя після одержання позовної заяви з дотриманням вимог, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, зокрема, з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Позовна заява Приватного підприємства "Ірома", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецуправління Дорсервіс" до Затурцівської сільської ради, державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича від 11.09.2019 №48632321 про державну реєстрацію права власності на добудову адміністративного приміщення /А5/, розташованого за адресою: м. Луцьк, проспект Перемоги, 15 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"", не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, виходячи із наступного.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивачі звернулись з позовом до Затурцівської сільської ради, державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича від 11.09.2019 №48632321 про державну реєстрацію права власності на добудову адміністративного приміщення /А5/, розташованого за адресою: м. Луцьк, проспект Перемоги, 15 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"".

Позовні вимоги грунтуються на тому, що на підставі виданого 20.11.2015 Реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції Волинської області свідоцтва про право власності №48086223 Приватному підприємству «Ірома» на праві спільної часткової власності належить 68/100 частини добудови /А-5/ загальна площа якої становить 1226,6 кв.м., адміністративного будинку №15 по проспекту Перемоги в м. Луцьку . Зазначене право власності до 11.09.2019 було зареєстроване за ПП «Ірома» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Реєстраційний номер названого об`єкта нерухомості 01.

Відповідно до договору ренти від 17.12.2015, укладеного Приватним підприємством «Ірома» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецуправління Дорсервіс», останнє є власником 18/100 частки цієї добудови, в якій розміщені підвальні гаражі площею 223,9 кв.м., про що в Державному реєстрі про право власності зроблений запис №12596081, який, як і запис про право власності Приватного підприємства «Ірома» на 68/100 частини добудови, був скасований 11.09.2019.

Затурцівською сільською радою Локачинського району Волинської області, в особі державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича, 11.09.2019 86/100 частки вказаної добудови, в тому числі 68/100 частки, належної Приватному підприємству «Ірома», та 18/100 частки, власником якої є ТОВ «Спецуправління Дорсервіс», було перереєстроване на праві приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал».

Позивачі зазначають, що підставою виникнення права власності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» на 86/100 частини добудови, у витязі з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказана постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2019 у справі №903/729/16, ухвала цього ж суду від 14.03.2019 та рішення Господарського суду Волинської області у названій справі від 20.11.2018.

Зазначені судові рішення є чинними, однак стосовно виникнення і наявності права власності на вказану добудову та його державної реєстрації вони жодним чином не стосуються ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал», а отже, на думку позивачів, не є підставою для державної реєстрації права власності на добудову адміністративного будинку за адресою: м. Луцьк, проспект Перемоги , 15.

Позивачі зазначають, що станом на день реєстрації права власності на нерухоме майно за ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був наявний запис про державну реєстрацію права власності на це майно за позивачами.

Проте, про отримання заяви про проведення реєстраційних дій щодо зазначеного майна державний реєстратор Адамчук Р.Є. його законних власників, названих в Державному реєстрі, не повідомив, допустивши пряме порушення вимог абзацу 4 частини 1 статті 20 Закону, яка передбачає, що про подання/отримання заяви на проведення реєстрації речових прав державний реєстратор невідкладно повідомляє власників об`єкту, відносно якого подано заяву.

ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал», у зв`язку із знаходженням Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в процесі ліквідації, на стадії апеляційного розгляду справи було лише залучене судом до участі в судових засіданнях в якості процесуального правонаступника позивача, зокрема, на підставі договір купівлі-продажу від 13 лютого 2019 року майнових прав. Отже, виходячи змісту вказаного договору, набути за ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» право власності на приміщення добудови, якого у ПАТ «Західінкомбанк» ні фактично, ні юридично на момент укладення вказаного договору не було і право на яке банк ще тільки просив визнати за ним у судовому порядку, покупець не міг.

На підставі викладеного, позивачі вважають протиправним та просять суд скасувати рішення державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича, суб`єкта державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Затурцівська сільська рада Локачинського району Волинської області, від 11 вересня 2019 року №48632321 про державну реєстрацію права власності на добудову адміністративного приміщення /А-5/, розташованого за адресою: м. Луцьк, проспект Перемоги, 15 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал».

Як встановлено статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися «судом, встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Вжитий у статті 2 КАС України термін суб`єкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Згідно п.6 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

У справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов`язані із реєстрацією відповідачем права власності на добудову адміністративного приміщення /А5/, розташованого за адресою: м. Луцьк , проспект Перемоги, 15 і саме з тих підстав, що виникнення і наявність права власності на вказану добудову та його державної реєстрації, на думку позивачів, жодним чином не стосуються прав ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал», як власника цього майна.

Саме з цих підстав, позивачі вважають, що у відповідача були відсутні підстави для державної реєстрації права власності на добудову адміністративного будинку за адресою: м. Луцьк, проспект Перемоги, 15.

Отже, спірні правовідносини у даній справі, пов`язані, в першу чергу із встановленням судом права власності позивачів - Приватного підприємства "Ірома", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецуправління Дорсервіс" з одного боку та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» на добудову адміністративного приміщення /А5/, розташованого за адресою: м. Луцьк, проспект Перемоги, 15.

Відтак, належним відповідачем у такій справі є особа, право власності на майно якої оспорюється чи порушується та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як відповідача, якщо позивач вважає його винним у порушені прав, у спорі не змінює його приватно-правового (цивільно-правового) характеру.

Зазначена правова позиція узгоджується і з правовою позицією Великої Палати Верховного суду викладеній у постанові від 02.10.2019 року у справі №807/137/18.

Так, у справі №807/137/18 Велика Палата Верховного суду у постанові від 02.10.2019 року вказала, що: критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою.

Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов`язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.

Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

З огляду на вказану правову позицію Великої Палати Верховного суду, суддя приходить висновку, що у спорі щодо скасування рішення державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича від 11.09.2019 №48632321 про державну реєстрацію права власності на добудову адміністративного приміщення /А5/, розташованого за адресою: м. Луцьк, проспект Перемоги, 15 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"", першочергово виникає питання щодо надання судом оцінки правовим підставам набуття права власності чи то Приватного підприємства "Ірома", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецуправління Дорсервіс" з одного боку чи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» на добудову адміністративного приміщення /А5/, розташованого за адресою: м. Луцьк, проспект Перемоги, 15, а відтак фактичною підставою звернення до суду стали не дії відповідача - суб`єкта владних повноважень щодо вчинення реєстраційних дій, а дії осіб, які передували винесенню оскаржуваного, в даній справі, державним реєстратором рішення.

Суддя акцентує увагу на тому, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

З урахуванням викладеного, спір за позовом Приватного підприємства "Ірома", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецуправління Дорсервіс" до Затурцівської сільської ради, державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича від 11.09.2019 №48632321 про державну реєстрацію права власності на добудову адміністративного приміщення /А5/, розташованого за адресою: м. Луцьк, проспект Перемоги, 15 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"" підлягає розгляду за правилами господарського судочинства за правилами встановленими Господарським процесуальним кодексом України, Господарським судом Волинської області.

Згідно п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "Ірома", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецуправління Дорсервіс" до Затурцівської сільської ради, державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича від 11.09.2019 №48632321 про державну реєстрацію права власності на добудову адміністративного приміщення /А5/, розташованого за адресою: м. Луцьк, проспект Перемоги, 15 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"".

Згідно із частиною п`ятою статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до частини шостої статті 170 КАС України слід роз`яснити позивачам, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції Господарського суду Волинської області.

Також, суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір", у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, сплачена сума судового бору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись пунктом 1 частини першої, частиною п`ятою, шостою статті 170, статтями 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Приватного підприємства "Ірома", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецуправління Дорсервіс" до Затурцівської сільської ради, державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича від 11.09.2019 №48632321 про державну реєстрацію права власності на добудову адміністративного приміщення /А5/, розташованого за адресою: м. Луцьк, проспект Перемоги, 15 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"".

Роз`яснити позивачам, що даний спір має вирішуватися в порядку господарського процесуального судочинства, а також, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.Ю. Сорока