Справа № 460/1245/19
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2019 року м. Рівне №460/1245/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Самкової Т.А.; представника позивача - адвоката Азарова О.А.; представників відповідача - Нестерчук О.І. та Гузика А.В.; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Монашинські сири.» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Монашинські сири.» (далі іменується - позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.03.2019: №, яким визначено податкове зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 3687328 грн. 50 коп.; №, яким визначено податкове зобов`язання по податку на прибуток в розмірі 3303292 грн. 50 коп.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, оскаржувані податкові повідомлення-рішення суперечать приписам частини другої статті 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов`язок по сплаті грошових зобов`язань. Позивач посилається на безпідставність висновків Головного управління ДФС у Рівненській області про непідтвердженість реальності господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Велесіті», ТОВ «Брейнлінн», ТОВ «Івамар Трейд», ТОВ «Толєдосервіс», ТОВ «Нордфокс», ТОВ «Колос Дніпра», ТОВ «Юністрім», ТОВ «Фармконсалт», ТОВ «Аксельтан», ТОВ «Інбрайт», ТОВ «Гєрмєс ЛТД», ТОВ «Альтастрім» та ТОВ «Дівіон Груп», оскільки за господарськими операціями товар був поставлений, оплату здійснено у встановленому законом порядку, господарські операції відображені в первинних документах бухгалтерського та податкового обліку, відбулись реально і спричинили зміни у стані та структурі активів учасників таких операцій, товар використовується в межах господарської діяльності платника податків. Просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтованим тим, що за результатами проведеної планової перевірки фіскальним органом встановлено, що господарські операції між позивачем та контрагентами не мали реального характеру, а лише відображені формально у документах податкового обліку. Висновки фіскального органу базуються на тому, що: контрагенти позивача не мали можливості здійснювати поставку товару та надавати послуги за договорами, оскільки щодо них відсутні відомості про наявність основних засобів (техніки, приміщень, тощо); відсутні трудові ресурси; звітності контрагентами не подавалися; номенклатура отриманих товарів свідчить про відсутність надходжень ТМЦ - молока; щодо окремих контрагентів наявна інформація з облікових карток платників податків про внесення відомостей щодо ознак фіктивності; порушені кримінальні провадження щодо платників податків; при виїзді на місцезнаходження контрагентів не встановлено їх наявності; товарний баланс щодо придбаних та реалізованих товарів, робіт, послуг, не можливо дослідити, напрям та період використання придбаних товарів не можливо скласти, неможливо простежити ланцюг придбання товару/послуг, підтвердити факт придбання та подальшої реалізації в адресу контрагентів-покупців платником податків вищезазначених послуг/товару, та взагалі підтвердити реальність здійснення господарської операції, оскільки, можливо було тільки документування без фактичного здійснення операцій, без фактичного перевезення, тому на час складання податкової інформації неможливо підтвердити операції з придбання. Відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 03.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 25.06.2019.

Ухвалою суду від 25.06.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 18.07.2019 в порядку пункту 3 частини 2 статті 181 КАС України.

У підготовчому засіданні 18.07.2019 оголошено перерву до 05.09.2019.

Ухвалою суду від 05.09.2019 розгляд справи відкладено на 19.09.2019.

Ухвалою суду від 19.09.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 176 том 3)), закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 22.10.2019.

Ухвалою суду від 22.10.2019 судове засідання відкладене на 05.11.2019 за клопотанням сторони позивача.

Ухвалою суду від 05.11.2019 (а.с. 173 том 7) судове засідання відкладене на 26.11.2019 за клопотанням позивача та відповідача.

У судове засідання 26.11.2019 прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги, та просив суд задовольнити позов повністю.

До суду також прибули представники відповідача, заперечили проти позовних вимог та просили суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 26.11.2019.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до направлень від 14.01.2019 №71/17-00-14-01, №72/17-00-14-01, від 21.01.2019 №130/00-14-01, від 29.01.2019 №221/17-00-14-01, заступником начальника відділу перевірок та ревізорами-інспекторами проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Монашинські сири.», за результатами якої складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Монашинські сири.» (податковий номер платника податку 40854517, тел./факс +12, ) податкового законодавства за період з 27.09.2016 по 30.09.2018, валютного - за період з 27.09.2016 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 27.09.2016 по 30.09.2018» від 11.02.2019 №272/17-00-14-01/40854517 (далі іменується - Акт перевірки) (а.с. 85-127 том 3).

На підставі Акта перевірки контролюючим органом сформовані податкові повідомлення-рішення від 01.03.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 3687328,50 грн., у тому числі: 2458219,00 - за податковим зобов`язанням, 1299109,50 - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (далі іменується - ППР №); та №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 3303292,50 грн., у тому числі: 2642634,00 грн. - за податковим зобов`язанням, 660658,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (далі іменується - ППР №), (далі іменуються - ППР) (а.с. 81-84 том 3).

За результатами адміністративного оскарження ППР № та №, рішенням Державної фіскальної служби України від 10.05.2019 №2134/6/99-99-11-04-01-25 скаргу платника податків залишено без задоволення, а ППР № та № - без змін (а.с. 140 том 1).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень - ППР № та №, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Актом перевірки (розділ IV Висновок) встановлено порушення:

пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (далі іменується - ПК України), в результаті чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Монашинські сири.» занижено податок на прибуток на суму 2642634,00 грн., у тому числі: за 2016 рік - 75131,00 грн., за 2017 рік - 2567503,00 грн.;

пункту 185.1 статті 185, підпункту «а» пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.10 статті 201 ПК України, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Монашинські сири.» завищено податковий кредит на суму 2458219,00 грн., у тому числі за: грудень 2016 року - 108333,00 грн., січень 2017 року - 40496,00 грн., лютий 2017 року - 504379,00 грн., березень 2017 року - 464830,00 грн., квітень 2017 року - 411053,00 грн., травень 2017 року - 151429,00 грн., червень 2017 року - 21859,00 грн., серпень 2017 року - 442756,00 грн., грудень 2017 року - 58956,00 грн., січень 2018 року - 198915,00 грн., лютий 2018 року - 55213,00 грн.

Висновки фіскального органу про завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «Монашинські сири.» податкового кредиту на суму 2458219,00 грн. ґрунтуються на тому, що господарські операції між позивачем та контрагентами: ТОВ «Велесіті», ТОВ «Брейнлінн», ТОВ «Івамар Трейд», ТОВ «Толєдосервіс», ТОВ «Нордфокс», ТОВ «Колос Дніпра», ТОВ «Юністрім», ТОВ «Фармконсалт», ТОВ «Аксельтан», ТОВ «Інбрайт», ТОВ «Гєрмєс ЛТД», ТОВ «Альтастрім» та ТОВ «Дівіон Груп», мали формальний та нереальний характер з метою отримання податкової вигоди.

Щодо здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Велесіті», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Велесіті» та ТОВ «Монашинські сири.» укладено Договір поставки від 01.01.2017 №01/01 (а.с. 146 том 6), відповідно до якого Постачальник (ТОВ «Велесіті») зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець (ТОВ «Монашинські сири.») зобов`язується прийняти та оплатити молоко коров`яче сире; якість товару повинна відповідати та підтверджуватися сертифікатом якості виробника згідно ГОСТу (ДСТу); поставка здійснюється на умовах «СРТ» правил Інкотермс - 2010, а саме Постачальник зобов`язаний замовити і оплатити поставку Товару до Покупця, згідно умов Договору, а саме: 34709, Рівненська обл., Корецький р.-н, с. Морозівка, урочище Монастирський хутір, б. 2; поставка товару здійснюється автомобільним транспортом постачальника; Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2017.

За даним правочином оформлені видаткові накладні: №01 від 01.01.2017 - молоко сире коров`яче - 102120,48 грн., ПДВ - 17020,08 грн.; №02 від 02.01.2017 - молоко сире коров`яче - 107034,05 грн., ПДВ - 17839,01 грн.; №03 від 03.01.2017 - молоко сире коров`яче - 104648,54 грн., ПДВ - 17441,42 грн.; №04 від 04.01.2017 - молоко сире коров`яче - 94697,86 грн., ПДВ - 15782,98 грн.; №05 від 05.01.2017 - молоко сире коров`яче - 60873,12 грн., ПДВ - 10145,52 грн.; №06 від 06.01.2017 - молоко сире коров`яче - 73142,78 грн., ПДВ - 12190,46 грн.; №07 від 07.01.2017 - молоко сире коров`яче - 30146,69 грн., ПДВ - 5024,45 грн.; №08 від 08.01.2017 - молоко сире коров`яче - 67611,46 грн., ПДВ - 11268,58 грн.; №09 від 09.01.2017 - молоко сире коров`яче - 51312,10 грн., ПДВ - 8552,02 грн.; №10 від 10.01.2017 - молоко сире коров`яче - 128256,48 грн., ПДВ - 21376,08 грн.; №11 від 11.01.2017 - молоко сире коров`яче - 94184,64 грн., ПДВ - 15697,44 грн.; №12 від 12.01.2017 - молоко сире коров`яче - 97339,97 грн., ПДВ - 16223,33 грн.; №13 від 13.01.2017 - молоко сире коров`яче - 86885,57 грн., ПДВ - 14480,93 грн.; №14 від 14.01.2017 - молоко сире коров`яче - 20908,80 грн., ПДВ - 3484,80 грн.; №15 від 15.01.2017 - молоко сире коров`яче - 85127,33 грн., ПДВ - 14187,89 грн.; №16 від 16.01.2017 - молоко сире коров`яче - 80128,22 грн., ПДВ - 13354,70 грн.; №17 від 17.01.2017 - молоко сире коров`яче - 86467,39 грн., ПДВ - 14411,23 грн.; №18 від 18.01.2017 - молоко сире коров`яче - 106967,52 грн., ПДВ - 17827,92 грн.; №19 від 19.01.2017 - молоко сире коров`яче - 81449,28 грн., ПДВ - 13574,88 грн.; №20 від 20.01.2017 - молоко сире коров`яче - 21307,97 грн., ПДВ - 3551,33 грн. (а.с. 148-167 том 6).

На оплату товару сформовані відповідні рахунки (а.с. 168-186 том 6).

Доставка товару оформлена відповідно до товарно-транспортних накладних (а.с. 187-237 том 6).

Розрахунки проведено згідно наступних документів: платіжні доручення №7 від 23.01.2017, №12 від 31.01.2017, №13 від 02.02.2017, №14 від 03.02.2017, №15 від 06.02.2017, №20 від 20.02.2017; Договір переуступки боргу ТОВ «Велесіті» в адресу ТОВ «Доні Ленс» від 26.02.2017; Переуступка боргу ТОВ «Велесіті» в адресу ТОВ «Доні Ленс» - 07.04.2017; Переуступка боргу ТОВ «Велесіті» в адресу ТОВ «Південь Інвест Консалт» -10.05.2017. Станом на 30.09.2018 року згідно даних бухгалтерського обліку дебіторська/кредиторська заборгованість по взаєморозрахунках із ТОВ «Велесіті» відсутня.

За даними господарськими операціями сформовані податкові накладні від 20.01.2017 №85, від 19.01.2017 №55 та від 19.01.2017 №54, які зареєстровані в ЄРПН.

Щодо здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Брейлінн», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Брейлінн» та ТОВ «Монашинські сири.» укладено Договір поставки від 01.03.2017 (а.с. 48 том 6), відповідно до якого Постачальник (ТОВ «Брейлінн») зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець (ТОВ «Монашинські сири.») зобов`язується прийняти та оплатити молоко коров`яче сире; якість товару повинна відповідати та підтверджуватися сертифікатом якості виробника згідно ГОСТу (ДСТу); поставка здійснюється на умовах «СРТ» правил Інкотермс - 2010, а саме Постачальник зобов`язаний замовити і оплатити поставку Товару до Покупця, згідно умов Договору, а саме: 34709, Рівненська обл., Корецький р.-н, с. Морозівка, урочище Монастирський хутір, б. 2.; поставка товару здійснюється автомобільним транспортом постачальника; Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2017 року.

За даним правочином оформлені видаткові накладні: №РН-0000003 від 01.03.2017 - молоко сире коров`яче - 130261,82 грн., ПДВ - 21710,30 грн.; №РН-0000004 від 02.03.2017 - молоко сире коров`яче - 143871,55 грн., ПДВ - 23978,59 грн.; №РН-0000005 від 03.03.2017 - молоко сире коров`яче - 138758,40 грн., ПДВ - 23126,40 грн.; №РН-0000006 від 06.03.2017 - молоко сире коров`яче - 142560,00 грн., ПДВ - 23760,00 грн.; №РН-0000007 від 07.03.2017 - молоко сире коров`яче - 148262,40 грн., ПДВ - 24710,40 грн.; №РН-0000008 від 09.03.2017 - молоко сире коров`яче - 147312,00 грн., ПДВ - 24552,00 грн.; №РН-0000009 від 10.03.2017 - молоко сире коров`яче - 141609,60 грн., ПДВ - 23601,60 грн.; №РН-0000010 від 11.03.2017 - молоко сире коров`яче - 137808,00 грн., ПДВ - 22968,00 грн.; №РН-0000011 від 12.03.2017 - молоко сире коров`яче - 144460,80 грн., ПДВ - 24076,80 грн.; №РН-0000012 від 13.03.2017 - молоко сире коров`яче - 138834,43 грн., ПДВ - 23139,07 грн.; №РН-0000013 від 21.03.2017 - молоко сире коров`яче - 134053,92 грн., ПДВ - 22342,32 грн.; №РН-0000014 від 22.03.2017 - молоко сире коров`яче - 133056,00 грн., ПДВ - 22176,00 грн.; №РН-0000015 від 13.03.2017 - молоко сире коров`яче - 140659,20 грн., ПДВ - 23443,20 грн.; №РН-0000016 від 24.03.2017 - молоко сире коров`яче - 129254,40 грн., ПДВ - 21542,40 грн.; №РН-0000017 від 27.03.2017 - молоко сире коров`яче - 130794,05 грн., ПДВ - 21799,05 грн. (а.с. 50-59, 100-104 том 6).

Доставка товару оформлена згідно товарно-транспортних накладних (а.с. 60-99, 105-124 том 6).

Розрахунки проведено згідно наступних документів: платіжне доручення №35 від 22.03.2017, №36 від 24.03.2017, №38 від 29.03.2017; Переуступка боргу ТОВ «Брейлінн» в адресу ТОВ «Південь Інвест Консалт» - 25.04.2018; Переуступка боргу ТОВ «Брейлінн» в адресу ТОВ «Південь Інвест Консалт» - 28.04.2017. Станом на 30.09.2018 року дебіторська/кредиторська заборгованість по взаєморозрахунках із ТОВ «Брейлінн» відсутня.

За даними господарськими операціями сформовані податкові накладні №11 від 17.03.2017, №12 від 17.03.2017, №13 від 17.03.2017, №14 від 17.03.2017, №15 від 17.03.2017, №16 від 17.03.2017, №17 від 17.03.2017, №18 від 17.03.2017, №19 від 17.03.2017, №20 від 17.03.2017, №87 від 21.03.2017, №89 від 22.03.2017, №86 від 23.03.2017, №85 від 24.03.2017, №88 від 04.04.2017, які зареєстровані в ЄРПН.

Також, з ТОВ «Брейлінн» укладено Договір суборенди обладнання від 03.02.2017 №03/02-02 (а.с. 125 том 6), відповідно до якого Орендодавець (ТОВ «Брейлінн») передає, а Суборендар (ТОВ «Монашинські сири.»), приймає у строкове платне користування обладнання, визначене у додатку №1 до цього договору; Орендодавець розпоряджається Об`єктом оренди згідно договору оренди обладнання №01/02 від 01.12.2017; та Договір суборенди нерухомого майна від 03.02.2017, відповідно до якого ТОВ «Монашинські сири.» - Суборендодавець, а Суборендар (ТОВ «Брейлінн»); Суборендар приймає у строкове оплатне користування нежитлову будівлю молоко цеху з надвірними будівлями та спорудами за номером 2, що на урочищі «Монастирський хутір» Морозівської сільської ради Корецького р-ну Рівненської обл. загальна площа 809,4 м.кв., площа підсобних приміщень 100 м.кв.

Між сторонами правочину укладено Протокол узгодження договірної ціни до Договору від 03.02.2017, відповідно до якого узгоджена вартість орендної плати за об`єкт оренди обладнання складає 357000,00 грн., у тому числі ПДВ - 59500,00 грн. (а.с. 129 том 6).

Відповідно до Акта приймання-передачі Об`єкта оренди від 03.02.2017 (а.с. 130 том 6) Орендодавець передав, а Суборендар прийняв у платне строкове користування Об`єкт оренди: Ваги «Пронпралд»10 кг, Ваги «Пронпралд»10 кг, Коптильна камера, Вакуумна машина тековак/2, Принтер штрих-код ф 115- 2.5, Вентилятор побутовий, Котел Е100, Бензопила «Штил» 1300, Холодильна установка на сушку, Насос, Холодильна камера «Холодсершс» 8*2, Холодильна камера «карьер»7.5*2.4м, Холодильна камера Тернокінг 13,5*2,4, Випарник вент.від «Охолоджувач», Насос нерж. 10 т, Насос нерж.5 т, Молочні труби (нерж)м, Молочні труби (нерж)м, Стіл (нерж), Резервуар для води 200 л (нерж), Ванночка 40 л (нерж), Платформа (залізна) 1 м*6м, Маслобійка 400л(нерж)Німеччина, Сепаратор «Вестфалія»(нерж)Німеччина 5т, Пастеризатор молока Німеччина 15 т/ч, Пастеризатор молока Німеччина 5 т/ч, Сироварня (нерж.)50л, Охолоджувач молока, Бойлер (нерж) 1т, Бойлер (нерж)100л, Ваги 520 кг, Ванна резерв (нерж) 500л, Ванна резерв (нерж) ,5т, Ванна приймалня (нерж) 4г, Ванна мішалка (нерж)5т, Ванна мішалка (нерж)2750л, Ванна (нерж) 10т, Сховище молока(нерж)5т, Сховище молока (нерж)бт, Центрифуга лабор. Універсал «Орбіта», Аналізатор молока Ультразвук «Екомілк», Аналізатор кислотності молокарн-метр «KnisckPortamess», Пральна машина побутова 6кг.

Передача у користування нерухомого майна відбулася відповідно до Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг): №ОУ-0000001 сума без ПДВ - 311075,00 грн.; №ОУ-0000005 сума без ПДВ - 311075,00 грн.; №ОУ-0000003 сума 311075,00 грн. без ПДВ (а.с. 136, 140, 144 том 6).

Передача у користування обладнання відбулася відповідно до Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг): ОУ-0000006 сума 297500,00 грн. без ПДВ; ОУ-0000004 сума 297500,00 грн. без ПДВ; ОУ-0000002 сума 297500,00 грн. без ПДВ (а.с. 138, 142, 145 том 6).

Розрахунки проведено згідно платіжних доручень №30 від 15.03.2017, №34 від 21.03.2017, №36 від 24.03.2019, №36 від 24.03.2017, №38 від 29.03.2017, №38 від 29.03.2017. Станом на 30.09.2018 року дебіторська/кредиторська заборгованість відсутня.

За даними господарськими операціями сформовані податкові накладні: №19 від 28.02.2017, №18 від 28.02.2017, №33 від 01.03.2017, №32 від 01.03.2017, №61 від 29.03.2017, №62 від 29.03.2017, які зареєстровані в ЄРПН.

Щодо здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Івамар Трейд», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Івамар Трейд» та ТОВ «Монашинські сири.» укладено Договір поставки від 01.08.2017 №0108 (а.с. 194 том 4), відповідно до якого Постачальник (ТОВ «Івамар Трейд») зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець (ТОВ «Монашинські сири.») зобов`язується прийняти та оплатити молоко коров`яче сире; якість товару повинна відповідати та підтверджуватися сертифікатом якості виробника згідно ГОСТу (ДСТу); поставка здійснюється на умовах «СРТ» правил Інкотермс - 2010, а саме Постачальник зобов`язаний замовити і оплатити поставку Товару до Покупця, згідно умов Договору, а саме: 34709, Рівненська обл., Корецький р.-н, с. Морозівка, урочище Монастирський хутір, б. 2.; поставка товару здійснюється автомобільним транспортом Покупця; Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2017р.

За даним правочином оформлені видаткові накладні: №РН-0000001 від 04.08.2017 - молоко сире коров`яче - 86467,68 грн., ПДВ - 14411,28 грн.; №РН-0000002 від 08.08.2017 - молоко сире коров`яче - 85466,40 грн., ПДВ - 14244,40 грн.; №РН-0000003 від 09.08.2017 - молоко сире коров`яче - 105849,60 грн., ПДВ - 17641,60 грн.; №РН-0000004 від 10.08.2017 - молоко сире коров`яче - 100128,00 грн., ПДВ - 16688,00 грн. (а.с. 198-201 том 4).

Доставка товару оформлена відповідно до товарно-транспортних накладних (а.с. 202-206 том 4).

Розрахунки проведено згідно наступних документів: Переуступка боргу ТОВ «Івамар Трейд» в адресу ТОВ «Перша Ініціативна Група» - 01.09.2017. Станом на 30.09.2018 року згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 631 «розрахунки з постачальниками» по контрагенту ТОВ «Івамар Трейд» рахується кредиторська заборгованість в сумі 339151,68 грн.

За даними господарськими операціями сформовані податкові накладні від 10.08.2017 №361, від 30.08.2017 №360, від 30.08.2017 №357, від 30.08.2017 №352, які зареєстровані в ЄРПН.

Щодо здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Толєдосервіс», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Толєдосервіс» та ТОВ «Монашинські сири.» укладено Договір поставки від 10.03.2017 №01/03-01 (а.с. 102 том 4), відповідно до якого Постачальник (ТОВ «Толєдосервіс») зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець (ТОВ «Монашинські сири.») зобов`язується прийняти та оплатити молоко коров`яче сире; якість товару повинна відповідати та підтверджуватися сертифікатом якості виробника згідно ГОСТу (ДСТу); поставка здійснюється на умовах «СРТ» правил Інкотермс - 2010, а саме Постачальник зобов`язаний замовити і оплатити поставку Товару до Покупця, згідно умов Договору, а саме: 34709, Рівненська обл., Корецький р.-н, с. Морозівка, урочище Монастирський хутір, б. 2.; поставка товару здійснюється автомобільним транспортом Постачальника; Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2017р.

За даним правочином оформлені видаткові накладні: №РН-0000001 від 14.03.2017 - молоко сире коров`яче - 104544,00 грн., ПДВ - 17424,00 грн.; №РН-0000002 від 15.03.2017 - молоко сире коров`яче - 130109,76 грн., ПДВ - 21684,96 грн.; №РН-0000003 від 16.03.2017 - молоко сире коров`яче - 119750,40 грн., ПДВ - 19958,40 грн.; №РН-0000004 від 17.03.2017 - молоко сире коров`яче - 114523,20 грн., ПДВ - 19087,20 грн.; №РН-0000005 від 20.03.2017 - молоко сире коров`яче - 129254,40 грн., ПДВ - 21542,40 грн. (а.с. 104-108 том 4).

Між сторонами правочину оформлені Рахунки-фактури (а.с. 109-113 том 4).

Доставка товару оформлена відповідно до товарно-транспортних накладних (а.с. 114-132 том 4).

Розрахунки проведено згідно наступних документів: платіжне доручення від 29.03.2017 №38; платіжне доручення від 03.04.2017 №40; Переуступка боргу ТОВ «Толєдосервіс» в адресу ТОВ «Південь Інвест Консалт» - 10.05.2017. Станом на 30.09.2018 згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 631 «розрахунки з постачальниками» по контрагенту ТОВ «Толєдосервіс» дебіторська/кредиторська заборгованість відсутня.

За даними господарськими операціями сформовані податкові накладні: від 20.03.2017 №61, від 30.03.2017 №58, від 30.03.2017 №59, від 28.03.2017 №62, від 28.03.2019 №60, які зареєстровані в ЄРПН.

Щодо здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Нордфокс», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Нордфокс» та ТОВ «Монашинські сири.» укладено Договір поставки від 17.05.2017 №01/05-19 (а.с. 142 том 5), відповідно до якого Постачальник (ТОВ «Нордфокс») передає, а Покупець (ТОВ «Монашинські сири.») замовляє, приймає та оплачує молоко коров`яче сире; якість товару повинна відповідати та підтверджуватися сертифікатом якості виробника згідно ГОСТу (ДСТу); поставка здійснюється на умовах «СРТ» правил інкотермс - 2010, а саме: Постачальник зобов`язаний замовити і оплатити поставку Товару до Покупця а саме: 34709, Рівненська обл., Корецький р.-н, с. Морозівка, урочище Монастирський хутір, б. 2.; поставка товару здійснюється автомобільним транспортом покупця.

За даним правочином оформлені видаткові накладні: №РН-00007 від 02.07.2017 - молоко сире коров`яче - 100128,00 грн., ПДВ - 16688,00 грн.; №РН-00008 від 03.07.2017 - молоко сире коров`яче - 105849,60 грн., ПДВ - 17641,60 грн.; №РН-00009 від 04.07.2017 - молоко сире коров`яче - 103704,00 грн., ПДВ - 17284,00 грн.; №РН-00010 від 05.07.2017 - молоко сире коров`яче - 132312,00 грн., ПДВ - 22052,00 грн.; №РН-00011 від 06.07.2017 - молоко сире коров`яче - 104419,20 грн., ПДВ - 17403,20 грн.; №РН-00012 від 07.07.2017 - молоко сире коров`яче - 105849,60 грн., ПДВ - 17641,60 грн.; №РН-00013 від 10.07.2017 - молоко сире коров`яче - 85108,80 грн., ПДВ - 14184,80 грн.; №РН-00014 від 11.07.2017 - молоко сире коров`яче - 97267,20 грн., ПДВ - 16211,20 грн.; №РН-00015 від 12.07.2017 - молоко сире коров`яче - 87075,60 грн., ПДВ - 14512,60 грн.; №РН-00016 від 13.07.2017 - молоко сире коров`яче - 95121,60 грн., ПДВ - 15853,60 грн.; №РН-00017 від 14.07.2017 - молоко сире коров`яче - 79387,20 грн., ПДВ - 13231,20 грн.; №РН-00018 від 17.07.2017 - молоко сире коров`яче - 97267,20 грн., ПДВ - 16211,20 грн.; №РН-0014 від 01.08.2017 - молоко сире коров`яче - 93691,20 грн., ПДВ - 15615,20 грн.; №РН-0015 від 02.08.2017 - молоко сире коров`яче - 87397,44 грн., ПДВ - 14566,24 грн.; №РН-0016 від 03.08.2017 - молоко сире коров`яче - 85824,00 грн., ПДВ - 14304,00 грн.; №РН-0018 від 07.08.2017 - молоко сире коров`яче - 96825,28 грн., ПДВ - 14470,88 грн. (а.с. 144-159 том 5).

Доставка товару оформлена відповідно до товарно-транспортних накладних (а.с. 160-223 том 5).

Розрахунки проведено згідно наступних документів: Переуступка боргу ТОВ «Нордфокс» в адресу ТОВ «Дівіон Груп» - 03.07.2017; Переуступка боргу ТОВ «Нордфокс» в адресу ТОВ «Південь Інвест Консалт» - 17.07.2017; Переуступка боргу ТОВ «Нордфокс» в адресу ТОВ «Південь Інвест Консалт» - 19.07.2017; Переуступка боргу ТОВ «Нордфокс» в адресу ТОВ «Південь Інвест Консалт» - 01.08.2017; Переуступка боргу ТОВ «Нордфокс» в адресу ТОВ «Альтмолт» - 07.08.2017; Переуступка боргу ТОВ «Нордфокс» в адресу ТОВ «Санторініка» - 01.09.2017.

За даними господарськими операціями сформовані податкові накладні: №1 від 02.07.2017, №2 від 03.07.2017, №3 від 04.07.2017, №4 від 05.07.2019, №6 від 12.07.2017, №27 від 18.07.2017, №28 від 18.07.2017, №29 від 18.07.2017, №30 від 13.07.2017, №31 від 14.07.2017, №32 від 18.07.2017, №3 від 01.08.2017, №4 від 02.08.2017, №5 від 19.08.2017, №7 від 19.08.2017, які зареєстровані в ЄРПН.

Щодо здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Колос Дніпра», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Колос Дніпра» та ТОВ «Монашинські сири.» укладено Договір поставки від 30.06.2017 №30/06-02 (а.с. 39 том 6), відповідно до якого Постачальник (ТОВ «Колос Дніпра») зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець (ТОВ «Монашинські сири.») зобов`язується прийняти та оплатити молоко коров`яче сире ; якість товару повинна відповідати та підтверджуватися сертифікатом якості виробника згідно ГОСТу (ДСТу); поставка здійснюється на умовах «СРТ» правил Інкотермс - 2010, а саме Постачальник зобов`язаний замовити і оплатити поставку Товару до Покупця, згідно умов Договору, а саме: 34709, Рівненська обл., Корецький р.-н, с. Морозівка, урочище Монастирський хутір, б. 2.; поставка товару здійснюється автомобільним транспортом Постачальника.

За даним правочином оформлена видаткова накладна №РН-0000001 від 30.06.2017 - молоко сире коров`яче - 331280,64 грн., ПДВ - 55213,44 грн.; (а.с. 43 том 6).

Доставка товару оформлена відповідно до товарно-транспортних накладних (а.с. 44-47 том 6).

Розрахунки проведено згідно наступних документів: платіжне доручення від 04.08.2017 №112 на суму 35494,00 грн.; переуступка боргу ТОВ «Колос Дніпра» в адресу ТОВ «Санторініка» - 01.09.2017. Станом на 30.09.2018 згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 631 «розрахунки з постачальниками» по контрагенту ТОВ «Колос Дніпра» дебіторська/кредиторська заборгованість відсутня.

За даними господарськими операціями сформована податкова накладна №62 від 02.08.2017, яка зареєстрована в ЄРПН.

Щодо здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Юністрім», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Юністрім» та ТОВ «Монашинські сири.» укладено Договір поставки від 10.08.2017 №1807/01-01 (а.с. 216 том 4), відповідно до якого Постачальник (ТОВ «Юністрім») зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець (ТОВ «Монашинські сири.») зобов`язується прийняти та оплатити молоко коров`яче сире; якість товару повинна відповідати та підтверджуватися сертифікатом якості виробника згідно ГОСТу (ДСТу); поставка здійснюється на умовах «СРТ» правил Інкотермс - 2010, а саме Постачальник зобов`язаний замовити і оплатити поставку Товару до Покупця, згідно умов Договору, а саме: 34709, Рівненська обл., Корецький р.-н, с. Морозівка, урочище Монастирський хутір, б. 2.; поставка товару здійснюється автомобільним транспортом Постачальника; Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2017 р.

За даним правочином оформлені видаткові накладні: №РН-0000019 від 11.08.2017 - молоко сире коров`яче - 105849,60 грн., ПДВ - 17641,60 грн.; №РН-0000020 від 14.08.2017 - молоко сире коров`яче - 105134,40 грн., ПДВ - 17522,40 грн.; №РН-0000021 від 15.08.2017 - молоко сире коров`яче - 105492,00 грн., ПДВ - 17582,00 грн.; №РН-0000022 від 16.08.2017 - молоко сире коров`яче - 91831,68 грн., ПДВ - 15305,28 грн.; №РН-0000023 від 17.08.2017 - молоко сире коров`яче - 105849,60 грн., ПДВ - 17641,60 грн.; №РН-0000024 від 18.08.2017 - молоко сире коров`яче - 103704,00 грн., ПДВ - 17284,00 грн.; №РН-0000025 від 19.08.2017 - молоко сире коров`яче - 79387,20 грн., ПДВ - 13231,20 грн.; №РН-0000026 від 21.08.2017 - молоко сире коров`яче - 78385,92 грн., ПДВ - 13064,32 грн.; №РН-0000027 від 22.08.2017 - молоко сире коров`яче - 105134,40 грн., ПДВ - 17522,40 грн.; №РН-0000028 від 23.08.2017 - молоко сире коров`яче - 96194,40 грн., ПДВ - 16032,40 грн.; №РН-0000029 від 28.08.2017 - молоко сире коров`яче - 95836,80 грн., ПДВ - 15972,80 грн.; №РН-0000030 від 29.08.2017 - молоко сире коров`яче - 99770,40 грн., ПДВ - 16628,40 грн.; №РН-0000031 від 30.08.2017 - молоко сире коров`яче - 100128,00 грн., ПДВ - 16688,00 грн.; №РН-0000032 від 31.08.2017 - молоко сире коров`яче - 105849,60 грн., ПДВ - 17641,60 грн.; №1 від 18.07.2017, №2 від 19.07.2017, №3 від 20.07.2017, №4 від 21.07.2017, №5 від 24.07.2017, №6 від 25.07.2017, №7 від 26.07.2017, №8 від 27.07.2017, №9 від 28.07.2017, №10 від 31.07.2017 - молоко сире коров`яче (а.с. 221-234 том 4).

Сторонами правочину оформлені Рахунки-фактури (а.с. 235-248 том 4).

Доставка товару оформлена відповідно до товарно-транспортних накладних (а.с. 249, 250 том 4, а.с. 1-53 том 5).

Розрахунки проведено згідно наступних документів: платіжні доручення №118 від 17.08.2017, №125 від 29.08.2017, №127 від 01.09.2017, №131 від 12.09.2017, №162 від 01.11.2017 на загальну суму 1321747,90 грн. Станом на 30.09.2018 згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 631 «розрахунки з постачальниками» по контрагенту ТОВ «ЮНІСТРІМ» рахується кредиторська заборгованість в сумі 956879,30 грн.

За даними господарськими операціями сформовані податкові накладні: №66 від 31.07.2017, №60 від 28.07.2017, №65 від 27.07.2017, №64 від 26.07.2017, №63 від 25.07.2017, №28 від 24.07.2017, №27 від 21.07.2017, №26 від 20.07.2017, №25 від 19.07.2017, №11 від 18.07.2017, №81 від 31.08.2017, №80 від 07.09.2017, №79 від 29.08.2017, №78 від 28.08.2017, №77 від 23.08.2017, №76 від 22.08.2017, №75 від 21.08.2017, №74 від 19.08.2017, №73 від 18.08.2017, №72 від 17.08.2017, №71 від 16.08.2017, №32 від 15.08.2017, №31 від 14.08.2017, №30 від 11.08.2017, які зареєстровані в ЄРПН.

Щодо здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Фармконсалт», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Фармконсалт» та ТОВ «Монашинські сири.» укладено Договір поставки від 01.04.2017 №04/04-01 (а.с. 210 том 3), відповідно до якого Постачальник (ТОВ «Фармконсалт») зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець (ТОВ «Монашинські сири.») зобов`язується прийняти та оплатити молоко коров`яче сире; якість товару повинна відповідати та підтверджуватися сертифікатом якості виробника згідно ГОСТу (ДСТу); поставка здійснюється на умовах «СРТ» правил Інкотермс - 2010, а саме Постачальник зобов`язаний замовити і оплатити поставку Товару до Покупця, згідно умов Договору, а саме: 34709, Рівненська обл., Корецький р.-н, с. Морозівка, урочище Монастирський хутір, б. 2.; поставка товару здійснюється автомобільним транспортом Покупця; Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2017.

За даним правочином оформлені видаткові накладні: №РН-0000001 від 01.04.2017 - молоко сире коров`яче - 211939,20 грн., ПДВ - 35323,20 грн.; №РН-0000002 від 02.04.2017 - молоко сире коров`яче - 212319,36 грн., ПДВ - 35386,56 грн.; №РН-0000003 від 03.04.2017 - молоко сире коров`яче - 212699,52 грн., ПДВ - 35449,92 грн.; №РН-0000004 від 04.04.2017 - молоко сире коров`яче - 131155,20 грн., ПДВ - 21859,20 грн.; №РН-0000005 від 05.04.2017 - молоко сире коров`яче - 127638,72 грн., ПДВ - 21273,12 грн.; №РН-0000006 від 06.04.2017 - молоко сире коров`яче - 1292254,40 грн., ПДВ - 21542,40 грн.; №РН-0000007 від 07.04.2017 - молоко сире коров`яче - 127353,60 грн., ПДВ - 21225,60 грн.; №РН-0000008 від 10.04.2017 - молоко сире коров`яче - 122725,15 грн., ПДВ - 20454,19 грн.; №РН-0000009 від 11.04.2017 - молоко сире коров`яче - 123171,84 грн., ПДВ - 20528,84 грн.; №РН-0000010 від 12.04.2017 - молоко сире коров`яче - 122601,60 грн., ПДВ - 20433,60 грн.; №РН-0000011 від 13.04.2017 - молоко сире коров`яче - 122791,68 грн., ПДВ - 20465,28 грн.; №РН-0000012 від 14.04.2017 - молоко сире коров`яче - 140659,20 грн., ПДВ - 23443,20 грн.; №РН-0000013 від 17.04.2017 - молоко сире коров`яче - 106634,88 грн., ПДВ - 17772,48 грн. (а.с. 212-224 том 3).

За даними поставками оформлені Рахунки-фактури (а.с. 225-237 том 3).

Доставка товару оформлена відповідно до товарно-транспортних накладних (а.с. 238-250 том 3, а.с. 1-43 том 4).

Розрахунки проведено згідно наступних документів: платіжне доручення від 26.04.2017 №55 - 890944,35 грн. Станом на 30.09.2018 згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 631 «розрахунки з постачальниками» по контрагенту ТОВ «Фармконсалт» рахується кредиторська заборгованість в сумі 1000000,00 грн.

За даними господарськими операціями сформовані податкові накладні: №45 від 17.04.2017, №44 від 14.04.2017, №43 від 13.04.2017, №42 від 12.04.2017, №41 від 11.04.2017, №40 від 10.04.2017, №39 від 07.04.2017, №38 від 06.04.2017, №37 від 05.04.2017, №36 від 04.04.2017, №35 від 03.04.2017, №34 від 02.04.2017, №33 від 01.04.2017, які зареєстровані в ЄРПН.

Щодо здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Аксельтан», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Аксельтан» та ТОВ «Монашинські сири.» укладено Договір поставки від 25.01.2017 №05/01 (а.с. 46 том 4), відповідно до якого Постачальник (ТОВ «Аксельтан») зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець (ТОВ «Монашинські сири.») зобов`язується прийняти та оплатити молоко коров`яче сире; якість товару повинна відповідати та підтверджуватися сертифікатом якості виробника згідно ГОСТу (ДСТу); поставка здійснюється на умовах «СРТ» правил Інкотермс - 2010, а саме Постачальник зобов`язаний замовити і оплатити поставку Товару до Покупця, згідно умов Договору, а саме: 34709, Рівненська обл., Корецький р.-н, с. Морозівка, урочище Монастирський хутір, б. 2.; поставка товару здійснюється автомобільним транспортом Постачальника; Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2017.

За даним правочином оформлені видаткові накладні: №РН-0000001 від 21.01.2017 - молоко сире коров`яче - 104505,98 грн., ПДВ - 17417,66 грн.; №РН-0000002 від 22.01.2017 - молоко сире коров`яче - 20747,23 грн., ПДВ - 3457,87 грн.; №РН-0000003 від 23.01.2017 - молоко сире коров`яче - 94355,71 грн., ПДВ - 15725,95 грн.; №РН-0000004 від 24.01.2017 - молоко сире коров`яче - 21792,67 грн., ПДВ - 3632,11 грн.; №РН-0000005 від 25.01.2017 - молоко сире коров`яче - 92388,38 грн., ПДВ - 15398,06 грн.; №РН-0000006 від 26.01.2017 - молоко сире коров`яче - 22163,33 грн., ПДВ - 3693,89 грн.; №РН-0000007 від 27.01.2017 - молоко сире коров`яче - 92996,64 грн., ПДВ - 15499,44 грн.; №РН-0000008 від 28.01.2017 - молоко сире коров`яче - 136524,96 грн., ПДВ - 22754,16 грн.; №РН-0000009 від 28.01.2017 - молоко сире коров`яче - 22866,62 грн., ПДВ - 3811,10 грн.; №РН-0000010 від 29.01.2017 - молоко сире коров`яче - 86372,35 грн., ПДВ - 14395,39 грн.; №РН-0000011 від 30.01.2017 - молоко сире коров`яче - 122601,60 грн., ПДВ - 20433,60 грн.; №РН-0000012 від 30.01.2017 - молоко сире коров`яче - 22781,09 грн., ПДВ - 3796,85 грн.; №РН-0000013 від 31.01.2017 - молоко сире коров`яче - 97948,22 грн., ПДВ - 16324,70 грн. (а.с. 48-60 том 4).

За даними поставками оформлені Рахунки-фактури (а.с. 61-72 том 4).

Доставка товару оформлена відповідно до товарно-транспортних накладних (а.с. 73-101 том 4).

Розрахунки проведено згідно наступних документів: платіжне доручення від 17.02.2017 №19, платіжне доручення від 17.02.2017 №19/1; переуступка боргу ТОВ «Аксельтан» в адресу ТОВ «Дані Ленс» - 26.02.2017; переуступка боргу ТОВ «Аксельтан» в адресу ТОВ «Дані Ленс» - 07.04.2017; переуступка боргу ТОВ «Аксельтан» в адресу ТОВ «Дані Ленс» - 11.04.2017.

За даними господарськими операціями сформовані податкові накладні: №70 від 31.01.2017, №66 від 30.01.2017, №68 від 30.01.2017, №69 від 29.01.2017, №65 від 28.01.2017, №67 від 28.01.2017, №47 від 09.02.2017, які зареєстровані в ЄРПН.

Щодо здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Інбрайт», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Інбрайт» та ТОВ «Монашинські сири.» укладено Договір поставки від 24.04.2017 №24/01 (а.с. 180 том 7), відповідно до якого Постачальник (ТОВ «Інбрайт») зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець (ТОВ «Монашинські сири.») зобов`язується прийняти та оплатити молоко коров`яче сире; якість товару повинна відповідати та підтверджуватися сертифікатом якості виробника згідно ГОСТу (ДСТу); поставка здійснюється на умовах «СРТ» правил Інкотермс - 2010, а саме Постачальник зобов`язаний замовити і оплатити поставку Товару до Покупця згідно умов Договору, а саме: Рівненська обл., Корецький р.-н с. Морозівка, у-ще Монастирський хутір, буд. 2.; поставка товару здійснюється автомобільним транспортом Покупця; Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2017.

За даним правочином оформлені видаткові накладні: №РН-0000001 від 25.04.2017 - молоко сире коров`яче - 143320,32 грн., ПДВ - 23886,72 грн.; №РН-0000002 від 26.04.2017 - молоко сире коров`яче - 143320,32 грн., ПДВ - 23886,72 грн. (а.с. 198-199 том 3).

За даними поставками оформлені Рахунки-фактури (а.с. 200-201 том 3).

Доставка товару оформлена відповідно до товарно-транспортних накладних (а.с. 202-209 том 3).

Розрахунки проведено згідно наступних документів: платіжне доручення №84 від 14.06.2017. Станом на 30.09.2018 згідно даних бухгалтерського обліку дебіторська/кредиторська заборгованість по взаєморозрахунках із ТОВ «Інбрайт» відсутня.

За даними господарськими операціями сформовані податкові накладні: №6 від 26.04.2017 та №7 від 25.04.2017, які зареєстровані в ЄРПН.

Щодо здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Гєрмєс ЛТД», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Гєрмєс ЛТД» та ТОВ «Монашинські сири.» укладено Договір поставки товару від 23.12.2016 №23/12/2016 (а.с. 194 том 3), відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець (ТОВ «Монашинські сири.») зобов`язується прийняти та оплатити товар; Покупець оплачує поставлений Постачальником товар за ціною, передбаченою у рахунку- фактурі за кожну одиницю товару, яка вказана з урахуванням ПДВ; Оплата здійснюється Покупцем в безготівковому порядку на поточний (розрахунковий) рахунок Постачальника шляхом перерахування 100% оплати вартості Товару в продовж 60 (шістдесят) календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками Покупця та Продавця документа «Видаткова накладна»; Доставка товару здійснюється за рахунок Постачальника; Приймання-передача товару проводиться по кількості - відповідно до товаросупровідних документів, по якості - відповідно до паспорту якості виробника; Приймання-передача товару оформлюється видатковими накладними або іншими накладними про приймання-передачу.

За даним правочином оформлена видаткова накладна №82 від 23.12.2016 - молоко сухе знежирене - 108333,33 грн. (а.с. 196 том 3).

Доставка товару оформлена відповідно до товарно-транспортної накладної від 23.12.2016 (а.с. 197 том 3).

Розрахунки з ТОВ «Гєрмєс ЛТД» не проводилися. Станом на 30.09.2018 згідно даних бухгалтерського обліку кредиторська заборгованість по взаєморозрахунках із ТОВ «Гєрмєс ЛТД» становить 650000,00 грн.

За даними господарськими операціями сформовані податкові накладні: №82 від 23.12.2016, яка зареєстровані в ЄРПН.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає.

За приписами пункту 44.1. статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (абзац 1 пункту 44.2 статті 44 ПК України).

Водночас, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 (далі іменується - Закон України №996-XIV), визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, видаткові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів, лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за умови наявності усіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені нормами чинного законодавства.

Відтак, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Статтею 1 Закону України №996-XIV встановлено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Частиною 1 статті 9 Закону України №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 2.2 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» №88 від 24.05.1995 (далі іменується - Положення №88) визначено, що первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Відповідно до статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи; дохід за договорами страхування, визначений згідно з підпунктом 141.1.2 пункту 141.1 статті 141 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.4 статті 141 цього Кодексу, з джерелом походження з України; дохід операторів, отриманий від діяльності з випуску та проведення лотерей, азартних ігор з використанням гральних автоматів, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.5 статті 141 цього Кодексу; дохід операторів, отриманий від букмекерської діяльності, азартних ігор (у тому числі казино), крім доходу, отриманого від азартних ігор з використанням гральних автоматів, зменшеного на суму виплачених виплат гравцю, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.5 статті 141 цього Кодексу.

За правилами пункту 135.1. статті 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

За правилами пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу даних норм вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 200.1. статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.1. статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

За правилами пункту 201.10. ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 15 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою контролюючий орган зобов`язаний провести документальну позапланову перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Судом встановлено, що надані до перевірки податкові накладні відповідають вимогам, встановленим вказаними нормами законодавства.

Суд зазначає, що наявні в матеріалах справи первинні документи (стаття 1, 9 Закону України №996-XIV; пункт 2.1 Положення №88), визнаються судом належними та допустимими доказами реальності вчинених господарських операцій (стаття 1 Закону України №996-XIV; абзац 2 пункту 2.1 Положення №88) між позивачем та його контрагентами в межах господарської діяльності позивача (підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, абзац 2 пункту 2.1 Положення №88).

Таким чином, суд дійшов висновку, що факти здійснення господарських операцій повністю підтверджені первинними документами, оприбуткуванням ТМЦ в бухгалтерському обліку, відображенням господарських операцій в податковому обліку з подальшим використанням в господарській діяльності. Суд дійшов висновку, що формування платником податків витрат та, відповідно, податкового кредиту за спірний період здійснено на підставі даних про реальні господарські операції, які підтверджені усіма необхідними первинними і обліковими документами, та є правомірним.

При чому, фіскальний орган не заперечує факт використання придбаних товарів і послуг у власній господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Монашинські Сири.», проте зазначає, що отримані позивачем товари та послуги не могли бути надані та поставлені саме вказаними контрагентами.

Щодо висновків фіскального органу про нереальність господарських операцій з контрагентами ТОВ «Дівіон Груп» та ТОВ «Альтастрім», суд зазначає, що Акт перевірки не містить опису дослідження таких операції взагалі.

В Акті перевірки містяться наступний опис по ТОВ «Дівіон Груп» та ТОВ «Альтастрім»: «Крім того, за результатами позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Монашинські сири.» (код за ) від 08.10.2018 (акт №2080/17-00-14-03/40854517) Головним управлінням ДФС у Рівненській області встановлено нереальність здійснення поставки по ТОВ «Дівіон Груп» () за лютий, квітень 2017р., ТОВ «Альтастрім» () за квітень, травень 2017 р. В результаті чого встановлено завищення податку на додану вартість за лютий 2017 року на суму 264 943 грн., травень 2017 року на суму ПДВ 115 261,34 грн., травень 2017 року на суму ПДВ 190 212 грн., червень 2017 року на суму ПДВ 38 012,88 грн. Дане порушення вплинуло на визначення податку на прибуток підприємств (розділ 3.1.1 Акту перевірки)».

Тобто, фіскальний орган фактично не здійснював перевірки господарських операцій з контрагентами ТОВ «Дівіон Груп» та ТОВ «Альтастрім», оскільки Акт перевірки не містить такого опису. Натомість, фіскальний орган, збільшуючи суму грошового зобов`язання з податку на прибуток за ППР №, послався виключно на висновки іншого акта перевірки від 08.10.2018 №2080/17-00-14-03/40854517, за яким встановлено нереальність здійснення поставки по ТОВ «Дівіон Груп» () за лютий, квітень 2017 року, ТОВ «Альтастрім» () за квітень, травень 2017 року, в результаті чого встановлено завищення податку на додану вартість за лютий 2017 року на суму 264 943 грн., травень 2017 року на суму ПДВ 115 261,34 грн., травень 2017 року на суму ПДВ 190 212 грн., червень 2017 року на суму ПДВ 38 012,88 грн.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 №395 «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2013 р. за №607/23139) затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами (далі іменується - Порядок №395).

Відповідно до пункту 1.4 Порядку №395, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За правилами пункту 1.5. Порядку №395, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (пункт 1.6 Порядку №395).

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів (пункт 1.7 Порядку №395).

Таким чином, твердження відповідача про нереальність господарських операцій з контрагентами ТОВ «Дівіон Груп» та ТОВ «Альтастрім» щодо формування податкового кредиту, та як наслідок вплив такого порушення на визначення податку на прибуток підприємств за Актом перевірки, з посиланням на висновки іншого акта перевірки від 08.10.2018 №2080/17-00-14-03/40854517, є неприпустимим, оскільки Акт перевірки щодо даних платників податків не містить опису фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, не містить посилання на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

В Акті перевірки фіскальний орган зазначає, що позивачем не включено до складу доходів послуги та ТМЦ, які є такими, що отримані безоплатно; отримання позивачем безоплатно виконаних робіт та ТМЦ підтверджує збільшення економічних вигод підприємства; в бухгалтерському обліку платника податків операції з безоплатного отримання послуг та ТМЦ не відображені.

З даного приводу суд зазначає, що одночасне твердження в Акті перевірки про наявність підстав для збільшення платнику податків грошового зобов`язання з податку на прибуток та ПДВ, та твердження про отримання безоплатно послуг та ТМЦ, є за податковими наслідками неприпустимим, оскільки безоплатне отримання товарів або послуг не тягне за собою жодних ПДВ-наслідків; обдарований суб`єкт підприємництва не має права на «вхідний» ПДВ за такою операцією, оскільки податковий кредит складається із сум нарахованого/сплаченого ПДВ (пункт 198.3 ПК України), а при безкоштовному отриманні такої сплати/нарахування немає.

Суд відхиляє доводи фіскального органу про те, що контрагенти позивача не мали можливості здійснювати поставку товару та надавати послуги за договорами, оскільки щодо них відсутні відомості про наявність основних засобів (техніки, приміщень, тощо); відсутні трудові ресурси; звітності контрагентами не подавалися; оскільки позивач, як платник податків не несе та не може нести відповідальності у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту за можливі порушенням норм законодавства його контрагентами. Подання чи не подання контрагентами до фіскального органу будь-якої звітності є питанням виключно таких осіб.

Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від господарських та виробничих можливостей контрагента. Відсутність за твердженням відповідача у контрагента власних або орендованих основних засобів не свідчить про безтоварність операцій (висновки Постанови Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №826/1398/14).

Відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладеним ним договорам (висновки Постанови Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №810/4391/16).

Верховний Суд неодноразово висловлював таку позицію, зокрема у постанові від 11 вересня 2018 року (справа №804/4787/16, адміністративне провадження №К/9901/3335/17) зазначено: «відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу».

Жодних належних та допустимих доказів щодо повної та всебічної перевірки контрагентів позивача, фіскальним органом не надано, а посилання в Акті перевірки виключно на наді інформаційних систем не може бути підставою для таких висновків. Фіскальним органом не надано суду доказів проведення зустрічних звірок контрагентів позивача чи актів перевірок (планових, позапланових).

Стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків. Проте, доказів проведення перевірок та/або зустрічних звірок щодо контрагентів позивача та їх постачальників матеріали справи не містять.

Така ж позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21.10.2019 у справі №814/1564/18.

Податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів платника податків по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, не є належним доказом в розумінні процесуального закону, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів (позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 27.03.2018 по справі №816/809/17, від 26.06.2018 по справі №826/3006/14 та від 06.02.2018 по справі №821/589/17).

Також, суд відхиляє доводи відповідача про те, що однією з підстав для визнання господарських операцій нереальними, є те, що ТТН містили неточності або ж не містять певних реквізитів.

Відповідно до норм Наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» №363 від 14.10.1997, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до пункту 11.1 «Правила оформлення документів на перевезення», основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів.

Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

Суд зазначає, що ТТН не є документом первинного бухгалтерського обліку, а відтак, її відсутність чи наявність у ТТН неточностей жодним чином не впливають на порядок здійснення господарських операцій та не можуть ставити їх під сумнів.

Верховний Суд неодноразово висловлював таку позицію, зокрема у постанові від 11 вересня 2018 року (справа №804/4787/16, адміністративне провадження №К/9901/3335/17) зазначено: «Відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей».

В Акті перевірки також містяться посилання на безтоварність господарських операцій з контрагентами у зв`язку, зокрема, з наявною інформацією з облікових карток платників податків про внесення відомостей щодо ознак фіктивності.

Суд відхиляє такі доводи фіскального органу та зазначає, що окрім посилання на дані облікових карток платників податків відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів наявності обвинувальних вироків за такими фактами (факт заволодіння коштами державного бюджету (стаття 191 КК України), фіктивного підприємництва (стаття 205 КК України), ухилення від сплати податків (стаття 212 КК України)).

Суд звертає увагу на обов`язковість врахування правового висновку Верховного Суду України, який міститься в постанові від 03.03.2016 у справі №5-347кс15, згідно із яким не припустимим є встановлення преюдиціальних фактів щодо осіб, які не є учасниками даного конкретного кримінального провадження. Як зазначає Верховний Суд України, встановлення такої преюдиції, суперечить передбаченим статтею 7 КПК загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

При цьому, міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд (постанова Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №808/3837/16).

Правочин, який вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, згідно з частиною першою статті 203, частиною другою статті 215 ЦК України є нікчемним.

Право органу державної податкової служби самостійно визнавати нікчемними правочини законом не передбачено.

Отже, підстави нікчемності правочину встановлюються законом, а встановлення актом перевірки нікчемності правочину знаходиться за межами компетенції податкового органу, не належить до функції контролю дотримання платниками податків податкового законодавства. Не вимагається визнання такого договору і в суді. За наявності відповідних обставин предметом розгляду та дослідження є податкові наслідки вчинення відповідних дій без урахування наявності цивільно-правового договору та реальність господарських операцій, як підстава виникнення права на формування платником податку своїх даних податкового обліку (постанова Верховного Суду від 02.04.2019 справа №2а-3925/12/2170, адміністративне провадження №К/9901/3257/18).

До винесення вироку в рамках кримінального провадження, пояснення чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатися належним доказом. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили (постанови Верховного суду від 16.01.2018 у справі №2а-7075/12/2670, від 26.06.2018 у справі №808/2360/17).

Основним документом, що підтверджує реальність господарських операцій є саме податкові накладні, складені платником податків та підтвердження придбання товару (робіт, послуг) (постанова Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №803/1576/16).

Відповідно до статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 7, 17 КПК України в Україні діє презумпція невинуватості.

Згідно частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тобто, навіть за умови визнання винуватою певної фізичної чи юридичної особи у вчинені злочину, з огляду на презумпцію невинуватості та індивідуальний характер юридичної відповідальності не призводить автоматично до встановлення фактів незаконності формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат з податку на прибуток підприємств.

Зазначене підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини:

рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 (заява №803/02) у справі «Інтерсплав проти України» «п. 38 у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку»;

рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 (заява №3991/03) «Булвес» АД проти Болгарії (заява №3991/03) «… компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності»;

рішення Європейського суду з прав людини від 18.03.2010 (заява №6689/03) у справі «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії» «п. 23 у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Однак це не мало б прямого впливу на оподаткування організації-заявника».

Відтак, суд відхиляє доводи фіскального органу щодо наявності ознак фіктивності господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами. Платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагентами за умови, якщо платник податків не був обізнаний щодо такої поведінки контрагента.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у постановах від 30.03.2018 у справі №821/2106/13-а, від 21.03.2018 у справі №813/59/13-а, від 07.03.2018 у справі №804/3420/16, від 24.05.2018 у справі №П/811/1538/17.

Суд також зазначає, що усі без винятку податкові накладні, оформлені за результатами здійснення господарських операцій з контрагентами, зареєстровані в ЄРПН, про що зазначено в Акті перевірки.

Суд констатує, що належна реєстрація ПН в ЄРПН надає позивачу безумовне право та законні підстави для формування податкового кредиту в порядку статті 201 ПК України.

Таким чином, збільшення позивачу сум грошових зобов`язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість, шляхом формування ППР № та ППР №, є неправомірним та безпідставним.

Оскаржуваними ППР № та ППР № також визначені суми за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 50% та 25%, у розмірах 1299109,50 грн. та 660658,50 грн. відповідно.

За приписами пункту 123.1 статті 123 ПК України, 123.1. У разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Зважаючи на попередній висновок суду щодо протиправності збільшення платнику податків сум грошових зобов`язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість, визначені оскаржуваними ППР суми штрафних санкцій також є безпідставними.

Під час розгляду справи відповідачем за правилами статті 77 КАС України не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами, не доведено неможливості проведення господарських операцій; не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов`язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету України за одночасної відсутності об`єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів отримання позивачем товарів (робіт, послуг) від іншої особи ніж сторона за правочином.

У ході розгляду справи відповідачем не доведений факт несумісності предмету правочину з напрямом господарської діяльності позивача. Доказів того, що у спірних правовідносинах позивач та його контрагенти є пов`язаними особами, були обізнані з обставинами організації господарської діяльності один одного, діяли взаємоузгоджено та зловмисно, маючи на меті завдати шкоди інтересам Держави, мали інший матеріальний інтерес, ніж виконання зобов`язань за спірним правочином, вчинений правочин об`єктивно не був потрібен для організації господарської діяльності позивача, господарські операції за спірним правочином були відображені лише в документообігу, а фактично не відбулись і не спричинили змін у структурі і складі активів сторін спірних правочинів, відповідач до суду не надав.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення в порядку статті 77 КС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування ППР від 01.03.2019 № та № .

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 19210 грн. 00 коп., сплачена відповідно до платіжного доручення від 27.05.2019 №1177, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Монашинські сири.» (34709, Рівненська область, Корецький район, село Морозівка, урочище Монастирський Хутір, 2; ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, місто Рівне, вулиця Відінська, 12; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 01 березня 2019 року № та №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монашинські сири.» () суму судового збору у розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 (нуль) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 29 листопада 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.