Справа № 540/1428/19
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/1428/19
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Косцової І.П.,

суддів - Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - ГУ ПФУ в Херсонській області), в якому просив:

- визнати протиправним, дискримінаційним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Херсонській області, викладене у листі №3177/02-04 від 29.12.2018, про припинення виплати позивачу пенсії з підстав спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон, в тому числі, якщо таке рішення було прийнято, але не передано пенсіонеру;

- визнати протиправними та дискримінаційними дії пенсійного органу по припиненню виплати позивачу пенсії на підставі спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон;

- визнати протиправною та дискримінаційною бездіяльність відповідача щодо не продовження виплати позивачу пенсії з січня 2019 року з підстав спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон;

- зобов`язати пенсійний орган виплатити усі неотримані позивачем пенсійні виплати з урахуванням усіх підвищень з січня 2019 року до фактичного виконання рішення по цій справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно виплачені суми, починаючи з січня місяця 2019 року до їх фактичної виплати та продовжити виплату довічно;

- стягнути з відповідача кошти в сумі 100,000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його противоправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких пенсійний орган припинив виплату призначеної позивачу пенсії.

В обґрунтування позову зазначив, що закінчення строку дії паспорту громадянина України для виїзду за кордон не є підставою для припинення виплати призначеної пенсіонеру пенсії. Також зауважив, що перевірка строку дії паспортів не входить до повноважень пенсійного органу та одночасно свідчить про дискримінацію його прав за ознакою, пов`язаною з місцем проживання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області з припинення виплати призначеної позивачу пенсії у зв`язку із спливом строку дії його паспорту, а також зобов`язав поновити її виплату з січня 2019 року.

В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що завершення строку дії паспорту громадянина України для виїзду за кордон не входить до переліку підстав для припинення виплати призначеної пенсіонеру пенсії, отже такі дії пенсійного органу є протиправними, а порушене право підлягає відновленню.

Поряд з цим, суд першої інстанції не знайшов правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним, дискримінаційним та скасування рішення ГУ ПФУ в Херсонській області про припинення виплати пенсії, викладене у листі №3177/02-04 від 29.12.2018р., з причин того, що останнє, у розумінні Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не є рішенням пенсійного органу.

Крім цього суд відмовив у задоволенні позову в частині визнання протиправною та дискримінаційною бездіяльності щодо не продовження виплати призначеної позивачу пенсії з підстав того, що останні не відновлять порушені права позивача. Що стосується стягнення індексації та компенсації втрати частини доходів, суд дійшов висновку щодо їх передчасності, а щодо стягнення моральної шкоди про необґрунтованість (недоведеність) зазначених вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

В апеляційний скарзі ГУ ПФУ в Херсонській області, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просить скасувати прийняте у справі судове рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не врахував, що зарахування сум пенсій на поточні рахунки пенсіонерів здійснюється банками на підставі складених органами Пенсійного фонду України списків. При цьому списки складаються відповідно до наданих пенсіонерами заяв, в яких зазначаються реквізити паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Враховуючи, що а ні позивач, а ні його представник на прохання відповідача не надали чинний паспортний документ пенсіонера, ГУ ПФУ в Херсонській області було прийнято рішення про припинення виплати пенсії.

Також апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції з приводу неприйняття пенсійним органом рішення про припинення виплати призначеної позивачу пенсії, оскільки ГУ ПФУ в Херсонській області приймало таке рішення.

Одночасно апелянт зазначив, що після отримання діючого паспорту ОСОБА_1 , його буде включено у списки на виплату пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим, просив залишити судове рішення без змін.

Враховуючи відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, який з лютого 2000 р. постійно проживає на території держави Ізраїль.

У зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон пенсійний орган припинив виплату призначеної йому пенсію.

14 серпня та 28 вересня 2017 р. позивач через свого представника звернувся до Генічеського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області із заявами про поновлення та виплату раніше призначеної пенсії.

Рішенням №37/К-99-10 від 11.09.2018 р. ГУ ПФУ в Херсонській області відмовило позивачу у задоволенні його заяв, посилаючись на те, що остання має подаватись пенсіонером або його законним представником особисто.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 р., що набрало законної сили, суд зобов`язав ГУ ПФУ в Херсонській області провести поновлення нарахування та виплату призначеної позивачу пенсії відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" в розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Розпорядженням від 31.07.2018р. за №7128 пенсійний орган поновив позивачу нарахування пенсії та протоколом від 16.08.2018 р. провів її перерахунок.

В подальшому рішенням від 20.12.2018 р. №3117/03-04, ГУ ПФУ в Херсонській області припинило виплату призначеної позивачу пенсії з 01.01.2019р., посилаючись на те, що згідно Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках, затвердженого постановою КМУ від 30.08.1999 року №1596, зарахування сум пенсій банками на поточні рахунки здійснюється на підставі складених органами Пенсійного фонду України списків відповідно до наданих пенсіонерами заяв, в яких зазначаються реквізити паспорта або іншого документа, що посвідчує особу.

Оскільки у пенсійного органу відсутня чинна копія громадянського паспорту ОСОБА_1 , Управління не може включити його до відповідного списку, у зв`язку з чим призупинило виплату пенсії.

Листом від 29.12.2018 р. №3177/02-04, ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило представника позивача про прийняте рішення.

Законність рішення, дій та бездіяльності пенсійного органу щодо припинення виплати призначеної позивачу пенсії є предметом спору у даній справі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

За приписами частини першої статті 47 Закону №1058-IV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 49 Закону №1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Аналіз наведеної вище норми свідчить, що виплата пенсії припиняється лише на підставі відповідного рішення територіальних органів Пенсійного фонду або суду.

При цьому перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, припиняючи виплату призначеної позивачу пенсії, посилався на Постанову КМУ №1596 від 30.08.1999 року «Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 04 липня 1998 року № 73», якою затверджений Порядок виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банківських установах (далі - Постанова КМУ № 1596).

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що згідно даних офіційного веб-порталу Верховної Ради України (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/734/98/ed19990830), Указ Президента України від 4 липня 1998 року N734 (734/98), так і не набрав чинності у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» N 64-XIV (64-14) від 24.07.98 р., а отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що припинення виплати призначеної позивачу пенсії з підстав, викладених у листі №3177/02-04 від 29.12.2018 р., є незаконним, а відтак така виплата має бути відновлена з січня 2019 року.

З приводу доводів апелянта про помилковість висновку суду першої інстанції щодо неприйняття пенсійним органом в установленій законом формі рішення про припинення виплати призначеної позивачу пенсії, судова колегія зазначає, що ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.07.2019р. суд витребовував у ГУ ПФУ в Херсонській області рішення про припинення виплати призначеної позивачу пенсії, проте вказана ухвала була проігнорована пенсійним органом, що, як наслідок, призвело до такого висновку, який у даному випадку не впливає на результати судового рішення.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.3 ч.6 ст. 12 КАС України до справ незначної складності відносяться, зокрема, справи про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень щодо обчислення, призначення перерахунку, одержання пенсійних виплат.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність права у учасників справи на касаційне оскарження рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Доповідач-суддя І.П. Косцова

суддя Ю.В. Осіпов

суддя В.О. Скрипченко

Повне судове рішення складено 28.11.2019 року.