Справа № 400/3101/19
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 р. справа № 400/3101/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В, розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. 8 Березня, 107,Миколаїв,54020

про:визнання протиправним та скасування наказу від 20.09.2019 р. № 1481/07,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась з позовом до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі-відповідач) , в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 20.09.2019 р. №1481/07.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що її протиправно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки нею під час поновлення актового запису про народження ОСОБА_2 від 15.05.2019 р. не було порушено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5 (далі- Правила).

Ухвалою від 30.09.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, оскільки під час дисциплінарного провадження стосовно позивача було повністю доведено її вину і застосовано дисциплінарне стягнення співмірне з вчиненими дисциплінарним проступком.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України).

Інших процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивач працює на посаді начальника Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з 27.04.2016 р. В органах юстиції Миколаївської області з 01.01.1999 р., має 6 ранг державного службовця в межах посад категорії «Б», стаж державної служби становить 24 роки.

Позивачем прийнято заяву про поновлення актового запису №19/15.1-6.61 від 23.04.2019 р., зібрано матеріали справи та поновлено запис про народження громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Сімферополь АР Крим, №11 від 15.05.2019 р.

Наказом Голови територіального управління юстиції у Миколаївській області від 0407.2019 р. №947/07 «Про відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » відкрито дисциплінарне провадження стосовно позивача, у зв`язку з вчиненням вищезазначеної дії. З наказом позивача ознайомлено під підпис.

За результатами службового розслідування, 01.08.2019 р. складено висновок, відповідно до якого встановлено порушення позивачем вимог абз. 1, 5 п 1.5, п. 1.10 розділу 1, п. 33., 3.8, 3.9 розділу 3 Правил.

На підставі висновку службового розслідування відповідачем винесено Наказ від 20.09.2019 р. №1481/07 «Про накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 », яким оголошено позивачу догану. З наказом позивача ознайомлено під підпис.

В п. 10. ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну службу» (далі-Закон) зазначено, що службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Відповідно до положень ст.64 Закону, за невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно з ст. 65 Закону, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обовязків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є, зокрема невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.66, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Статтею 68 Закону визначено, що дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються), зокрема, на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

При цьому, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону, суб`єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ, як це визначено ч.1 ст.69 Закону України «Про державну службу».

Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ, під час визначення виду дисциплінарного стягнення повинна враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків. Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця (ч.1 ст.67 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до ч.ч.1-7 ст.71 Закону України «Про державну службу» з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. У разі невиконання або неналежного виконання посадових обовязків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обовязково. Службове розслідування стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», проводиться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, а стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», - дисциплінарною комісією у державному органі. Тривалість службового розслідування не може перевищувати один місяць. За потреби зазначений строк може бути продовжений субєктом призначення, але не більш як до двох місяців. До участі у проведенні службового розслідування субєктом призначення за поданням дисциплінарної комісії, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, можуть залучатися відповідні фахівці. До участі у проведенні службового розслідування не можуть залучатися посадові особи державного органу, особисто заінтересовані у його результатах та прямо підпорядковані особі, стосовно якої проводиться службове розслідування. Особи, які проводять службове розслідування, несуть персональну відповідальність за неповноту і необєктивність його висновків та за розголошення інформації щодо службового розслідування. Особи, які проводять службове розслідування, мають право: одержувати пояснення від державного службовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб щодо обставин справи; одержувати у підрозділах державного органу чи за запитом в інших органах необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; одержувати консультації відповідних спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Державний службовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; 2) порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, які причетні до справи; 3) бути присутнім під час виконання відповідних заходів; 4) подавати в установленому порядку скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування.

За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності. Висновок, складений за результатами проведеного службового розслідування центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, передається Комісії.

У відповідності до ч.1 ст.73 Закону України «Про державну службу» з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити ряд інформації, яка визначена ч.2 ст.73 Закону України «Про державну службу», зокрема: підстави для відкриття дисциплінарного провадження, характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця, відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень, інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, тощо.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення (частина третя статті 73 Закону №889-VIII).

Перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі (ч.ч.1-2 ст.75 Закону України «Про державну службу»).

Як передбачено ст.76 Закону України «Про державну службу» державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення. За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження, як передбачено ч.1 ст.77 Закону України «Про державну службу» приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Отже, Законом, визначено чітку послідовність дій дисциплінарної комісії, зокрема в частині ініціювання, формування дисциплінарної справи, її розгляду і підготовки подальшого подання суб`єктові призначення, а також Законом визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця, і має бути застосованим тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

З матеріалів справи вбачається, що дисциплінарне провадження ініційоване суб`єктом призначення шляхом винесення відповідного наказу, була створена дисциплінарна комісія, під час проведення дисциплінарного розслідування були розглянуті матеріали, в тому числі і свідоцтво про народження, відібрані пояснення та складено висновок.

Таким чином, судом не виявлено порушення процедури дисциплінарного провадження, закріпленої в Законі.

Результатом дисциплінарного провадження відносно позивача став висновок комісії про встановлення дисциплінарного проступку позивача, а саме в діях позивача виявлено порушення вимог абз. 1, 5 п 1.5, п. 1.10 розділу 1, п. 33., 3.8, 3.9 розділу 3 Правил під час поновлення актового запису, що мають ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону (неналежне виконання посадових обов`язків).

Відповідно до п. 1.1 Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 1.2, 1.3 Правил встановлено, що поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів.

Заяви громадян України про поновлення актових записів цивільного стану, які були складені компетентними органами іноземних держав, розглядаються на загальних підставах з дотриманням вимог цих Правил.

Відсутність зазначених актових записів цивільного стану має бути підтверджена документально.

Відповідно до абз. 1, 5 п. 1.5 Розділу 1 Правил, заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на яких заявники за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у них, проставляють власні підписи.

Працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, звіряє відомості, зазначені заявником у заяві, з паспортом або паспортним документом. Суперечливі дані в документах письмово пояснюються заявником. Документи, які мають необумовлені виправлення, підчистки або викликають сумніви щодо їх достовірності, перевіряються особливо ретельно та у разі потреби направляються для проведення їх експертизи до судово-експертної установи Міністерства юстиції України (за рахунок заявника). Відомості про акти цивільного стану, зазначені заявником у заяві, перевіряються в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.

Згідно з п. 1.10 Розділу 1 Правил, питання про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання розглядається у строк, що не перевищує трьох місяців, з дня подання відповідної заяви до відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п. 3.1 Правил, заява про поновлення втраченого актового запису цивільного стану за встановленою додатком 11 формою подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника при пред`явленні паспорта або паспортного документа.

Громадяни України, які проживають на тимчасово окупованій території України, подають заяву про поновлення актового запису цивільного стану до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території на їх вибір.

Згідно п. 3.3 Правил, поновлення актових записів цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої було складено актовий запис; одного з батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальника неповнолітнього та опікуна малолітнього;опікуна недієздатної особи;спадкоємців померлого;представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Відповідно до п. 3.8 Правил, разом із заявою про поновлення втраченого актового запису цивільного стану подаються: архівна довідка, видана державним архівом в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі, якщо метричні книги або книги державної реєстрації актів цивільного стану передані на зберігання до державного архіву; документи (виписки з них), які підтверджують дані, необхідні для поновлення актового запису цивільного стану; свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану (про народження, смерть, шлюб, розірвання шлюбу тощо); інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану, зазначений у пункті 3.4 цього розділу, додається відділом державної реєстрації актів цивільного стану до поданої заявником заяви про поновлення актового запису цивільного стану.

Згідно з п. 3.9 Правил, для правильного написання відомостей у поновлених актових записах цивільного стану здійснюється необхідна перевірка, під час якої з`ясовуються число, місяць і рік народження заявника, а також ті відомості про його батьків, які істотно впливають на цивільно-правові відносини.

На підтвердження достовірності поданих заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України до матеріалів справи додаються повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану.

У разі зберігання відповідного актового запису цивільного стану в архіві іншого відділу державної реєстрації актів цивільного стану України відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дня її отримання, надсилає відповідний запит щодо підтвердження відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану, яке в подальшому додається до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян у відповідній справі. Копія актового запису цивільного стану направляється, якщо про необхідність її надіслання було зазначено у запиті.

У разі якщо неможливо витребувати копії актових записів цивільного стану або підтвердження відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, державна реєстрація актів цивільного стану підтверджується відповідними свідоцтвами про державну реєстрацію актів цивільного стану, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, якщо вони не містять незастережених виправлень, дописок чи явних ознак підробки.

До матеріалів справи долучається повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану. Перевірка наявності поновленого актового запису цивільного стану проводиться з урахуванням місцевості та періоду проживання в Україні особи, відносно якої поновлюється актовий запис.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області із заявою про поновлення актового запису про народження на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

За результатами розгляду вищезазначеної заяви, Позивачем складено висновок про поновлення актового запису.

Але, під час службового розслідування, в рамках дослідження матеріалів справи про поновлення актового запису про народження ОСОБА_2 за даними реєстру актів цивільного стану громадян, відповідачем було перевірено факт видачі свідоцтва серії НОМЕР_1 та встановлено, що це свідоцтво було видано на підтвердження реєстрації народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис поновлено Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 12.01.1985 р. Також, перевірено факт народження ОСОБА_2 та виявлено державну реєстрацію про народження 17.06.1974 р. і реєстрація проведена 16.07.1974 р. і водночас відповідно до наданого свідоцтва про народження реєстрація проведена 06.07.1978 р. актовий запис №2232.

Таким чином, таку ж невідповідність позивач мала встановити під час поновлення актового запису про народження, оскільки Правилами передбачено обов`язок особи, яка прийняла заяву про поновлення актового запису, проводити ретельну перевірку шляхом надіслання відповідних запитів, перевірки даних в реєстрі та у разі неможливості особисто встановити факт підробки документа, правилами передбачено надіслання цього документу на проведення експертизи. Крім того, згідно службової записки та пояснень позивача, позивач все ж таки виявила факт можливої підробки документа, але вже після вчинення дій щодо поновлення актового запису про народження.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач неналежно виконала посадові обов`язки під час розгляду заяви про поновлення актового запису ОСОБА_2 , оскільки нею було проігноровано Правила, в частині проведення ретельного дослідження матеріалів під час проведення поновлення актового запису, при тому, що цими ж правилами позивача наділено достатніми повноваженнями для здійснення такої перевірки і надано досить тривалий строк (до трьох місяців) для проведення такої перевірки. Суд погоджується з позивачем, що розглянувши в строк 15 днів нею не порушено строк встановлений правилами, але наслідком такого швидкого розгляду цієї заяви, стало не вчасне виявлення можливого факту підробленого свідоцтва про народження. Крім того, суд вважає за необхідне у даному випадку врахувати докази відповідача, що на ряду з іншими заявами, строк їх розгляду тривав від 1,5 до 2 місяців.

Отже, спірний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є правомірним, оскільки під час проведення дисциплінарного провадження було доведено вину позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. 8 Березня, 107, Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 34889877) про визнання протиправним та скасування наказу від 20.09.2019 р. № 1481/07, відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич