Справа № 640/20929/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 листопада 2019 року № 640/20929/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.04.2016 № 222 про утримання переплати пенсії ОСОБА_1 з червня 2016 року у розмірі 20 % пенсії щомісячно;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.10.2016 про переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 15.06.2018 № 21784/02/Т-784 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи на пенсію як учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 1 відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перевести ОСОБА_1 на пенсію та призначити пенсію як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 1 відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відновити всі належні ОСОБА_1 пенсійні виплати, починаючи з 21.10.2016.

Ухвалою суду від 17.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/20929/18 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

02.01.2019 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, у якій останній виклав прохальну частину у іншій редакції та просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві відновити та виплатити всі належні ОСОБА_1 пенсійні виплати, починаючи з 1 січня по 21 жовтня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.05.2018 останній звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та виплати заборгованості пенсії. Проте, відповідач відмовив, зазначивши, що позивачеві неправомірно нарахована більша сума пенсії у зв`язку з безпідставним наданням позивачу статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 1 відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На переконання позивача, відмова відповідача є необгрунтованою, оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2016 скасовано і визнано незаконним рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків на Чорнобильскій АЕС, яким було визнано безпідставною видачу позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

11.01.2019 представником відповідача Литвиненко Ю.В. подано до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що рішення про припинення виплати пенсії позивачу було здійснено відповідно до діючого на той момент рішення Комісії, яке стало недійсним з 19.07.2016.

Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, що підтверджується посвідченням від 11.10.2016 серії НОМЕР_1 , виданим Київською міською державною адміністрацією.

Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України 10.12.2015 прийнято рішення, яким визнано безпідставною видачу позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1), не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження, посвідчення підлягає вилученню.

Зазначені обставини стали наслідком перерахунку пенсії позивача (в бік зменшення), а також утримання надмірно виплачених сум пенсії.

Поряд з цим, не погодившись з рішенням Комісії, позивач звернувся до суду з позовом про скасування останнього.

Постановою Окружного адміністративного суду від 19.07.2016 у справі № 826/4411/16, яка набрала законної сили 04.08.2016, визнано незаконним та скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України в частині визнання безпідставною видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1), оформлене протоколом № 93 від 10.12.2015.

Як вбачається зі змісту листа відповідача від 15.06.2018 № 21784/02/Т-784, з 21.10.2016 ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". При цьому, відповідач повідомив, що у зв`язку з втратою позивачем статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01.01.2016 у останнього виникла переплата пенсії в розмірі 1280,20 грн за період з 01.01.2016 по 31.01.2016.

На погодившись з правовою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За своєю суттю рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, оформлене протоколом № 93 від 10.12.2015, про безпідставність видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1), є індивідуальним актом, оскільки стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відмінність від встановлення незаконності (протиправності) актів індивідуальної дії та нормативно-правових актів є істотною і полягає, зокрема, в моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий акт, якщо інше не встановлене законом або зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням (аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 08.12.2009 року у справі 09/235).

Таким чином, вказане рішення Комісії, яким позивача позбавлено статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1) є таким, що не діє з моменту прийняття самого рішення (протокол від 10.12.2015), а не з моменту прийняття рішення Окружним адміністративним судом м. Києва про його скасування.

З огляду на зазначене, відмова відповідача відновити позивачу статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1) у період з 01.01.2016 по 21.10.2016 та здійснити донарахування пенсії, обумовлене позбавленням позивача вказаного статусу, є такою, що не ґрунтується на законі.

Враховуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем при прийнятті рішення про відмову у донарахуванні пенсії у спірний період (з 01.01.2016 до 21.10.2016) не було враховано наведених положень чинного законодавства, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.07.2016 у справі № 826/4411/16, яким було визнано незаконним і скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в частині визнання безпідставною видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1), оформлене протоколом №93 від 10.12.2015.

Відповідно до частини другої статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30.10.2014).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача відновити та виплатити всі належні ОСОБА_1 пенсійні виплати за період з 01.01.2016 по 21.10.2016.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код 42098368) відновити та виплатити всі належні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) пенсійні виплати за період з 01.01.2016 по 21.10.2016.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко