Справа № 640/4459/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4459/19 Суддя першої інстанції: Погрібніченко І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Костюк Л.О. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Моторс» до Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2019 року ТОВ «МС Моторс» звернулося до суду з позовом, у якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування від 16 січня 2019 року № 1052709/40670671 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 17 грудня 2018 року; рішення від 20 грудня 2018 року № 1031119/40670671 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 04 грудня 2018 року; рішення від 22 листопада 2018 року № 997450/40670671 про відмову в реєстрації податкової накладної № 11 від 18 жовтня 2018 року; рішення від 22 листопада 2018 року № 997452/40670671 про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 26 жовтня 2018 року; рішення від 22 листопада 2018 року № 997453/40670671 про відмову в реєстрації податкової накладної № 17 від 29 жовтня 2018 року; рішення від 05 лютого 2019 року № 1068730/40670671 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 08 січня 2019 року; рішення від 05 лютого 2019 року № 1068731/40670671 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 04 січня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 3 від 17 грудня 2018 року, № 11 від 18 жовтня 2018 року, № 17 від 29 жовтня 2018 року, № 16 від 26 жовтня 2018 року, № 1 від 04 грудня 2018 року, № 3 від 08 січня 2019 року, № 1 від 04 січня 2019 року датою їх фактичного отримання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДФС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що позивач надав документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, не у повному обсязі.

ТОВ «МС Моторс» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що апеляційна скарга не містить обґрунтованих заперечень проти висновків, які були зроблені судом першої інстанції. Також позивач зазначив, що надав контролюючому органу документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, за наслідками яких були складені податкові накладні № 3 від 17 грудня 2018 року, № 11 від 18 жовтня 2018 року, № 17 від 29 жовтня 2018 року, № 16 від 26 жовтня 2018 року, № 1 від 04 грудня 2018 року, № 3 від 08 січня 2019 року, № 1 від 04 січня 2019 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ТОВ «МС Моторс» у зв`язку з поставкою товару ТОВ «АЗЧ ЛОГІСТІК» виписало податкову накладну від № 3 від 17 грудня 2018 року на загальну суму 60864 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ - 10144 грн 00 коп. Зазначена податкова накладна 14 січня 2019 року була направлена для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією № 1 від 14 січня 2019 року податкову накладну № 3 від 17 грудня 2018 року було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та запропоновано ТОВ «МС Моторс» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач 14 січня 2019 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.

Рішенням комісії, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Комісія 1) № 1052709/40670671 від 16 січня 2019 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 3 від 17 грудня 2018 року.

ТОВ «МС Моторс» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням комісії з питань розгляду скарг ДФС України (далі - Комісія 2) № 5294/40670671/2 від 28 січня 2019 року.

У зв`язку з наданням послуг оренди ТОВ «АЗЧ ЛОГІСТІК», позивач виписав податкову накладну № 1 від 04 грудня 2018 року на загальну суму 22000 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ - 3666 грн 67 коп. Зазначена податкова накладна 17 грудня 2018 року була направлена для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією № 1 від 17 грудня 2018 року податкову накладну № 1 від 04 грудня 2018 року було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та запропоновано ТОВ «МС Моторс» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач 18 грудня 2018 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.

Рішенням Комісії 1 № 1031119/40670671 від 20 грудня 2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 04 грудня 2018 року.

ТОВ «МС Моторс» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії 2 № 2538/40670671/2 від 14 січня 2019 року.

У зв`язку з поставкою товару ТОВ «АЗЧ ЛОГІСТІК», позивач виписав податкову накладну № 11 від 18 жовтня 2018 року на загальну суму 184231 грн 80 коп., у т.ч. ПДВ - 30705 грн 30 коп. Зазначена податкова накладна 15 листопада 2018 року була направлена для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією № 1 від 15 листопада 2018 року податкову накладну № 11 від 18 жовтня 2018 року було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та запропоновано ТОВ «МС Моторс» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач 20 листопада 2018 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.

Рішенням Комісії 1 № 997450/40670671 від 22 листопада 2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 11 від 18 жовтня 2018 року.

ТОВ «МС Моторс» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії 2 № 51414/40670671/2 від 14 грудня 2018 року.

У зв`язку з поставкою товару ТОВ «ФІРМА МС ГРУП», позивач виписав податкову накладну № 16 від 26 жовтня 2018 року на загальну суму 74992 грн 38 коп., у т.ч. ПДВ - 12498 грн 74 коп. Зазначена податкова накладна 13 листопада 2018 року була направлена для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією № 1 від 13 листопада 2018 року податкову накладну № 16 від 26 жовтня 2018 року було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та запропоновано ТОВ «МС Моторс» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач 20 листопада 2018 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.

Рішенням Комісії 1 № 997452/40670671 від 22 листопада 2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 16 від 26 жовтня 2018 року.

ТОВ «МС Моторс» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії 2 № 51691/40670671/2 від 14 грудня 2018 року.

У зв`язку з поставкою товару ТОВ «ФІРМА МС ГРУП», позивач виписав податкову накладну № 17 від 29 жовтня 2018 року на загальну суму 188979 грн 48 коп., у т.ч. ПДВ - 31496 грн 58 коп. Зазначена податкова накладна 13 листопада 2018 року була направлена для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією № 1 від 13 листопада 2018 року податкову накладну № 17 від 29 жовтня 2018 року було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та запропоновано ТОВ «МС Моторс» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач 20 листопада 2018 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.

Рішенням Комісії 1 № 997453/40670671 від 22 листопада 2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 17 від 29 жовтня 2018 року.

ТОВ «МС Моторс» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії 2 № 51692/40670671/2 від 14 грудня 2018 року.

У зв`язку з наданням послуг з оренди ТОВ «ПЛЮС ОБ`ЄКТ», позивач виписав податкову накладну № 3 від 08 січня 2019 року на загальну суму 120000 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ - 20000 грн 00 коп. Зазначена податкова накладна 29 січня 2019 року була направлена для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією № 1 від 29 січня 2019 року податкову накладну № 3 від 08 січня 2019 року було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та запропоновано ТОВ «МС Моторс» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач 31 січня 2019 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.

Рішенням Комісії 1 № 1068730/40670671 від 05 лютого 2019 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 3 від 08 січня 2019 року.

ТОВ «МС Моторс» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії 2 № 9290/40670671/2 від 15 лютого 2019 року.

У зв`язку з наданням послуг з оренди ТОВ «ПЛЮС ОБ`ЄКТ», позивач виписав податкову накладну № 1 від 04 січня 2019 року на загальну суму 120000 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ - 20000 грн 00 коп. Зазначена податкова накладна 21 січня 2019 року була направлена для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією № 1 від 21 січня 2019 року податкову накладну № 1 від 04 січня 2019 року було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та запропоновано ТОВ «МС Моторс» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач 31 січня 2019 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.

Рішенням Комісії 1 № 1068731/40670671 від 05 лютого 2019 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 04 січня 2019 року.

ТОВ «МС Моторс» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням Комісії 2 № 9287/40670671/2 від 15 лютого 2019 року.

Не погоджуючись із рішеннями Комісії 1, ТОВ «МС Моторс» звернулося до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову ТОВ «МС Моторс», суд першої інстанції виходив з того, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів, повністю відображають зміст господарських операцій з ТОВ «АЗЧ ЛОГІСТІК», ТОВ «ФІРМА МС ГРУП» та ТОВ «ПЛЮС ОБ`ЄКТ», а рішення Комісії 1 не відповідають критерію обґрунтованості.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві стосуються виключно правомірності рішень Комісії 1 від 16 січня 2019 року № 1052709/40670671, від 20 грудня 2018 року № 1031119/40670671, від 22 листопада 2018 року № 997450/40670671, від 22 листопада 2018 року № 997452/40670671, від 22 листопада 2018 року № 997453/40670671, від 05 лютого 2019 року № 1068730/40670671, від 05 лютого 2019 року № 1068731/40670671 про відмову в реєстрації податкових накладних.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (тут та надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок) передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п.п. 12, 13 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що положеннями пп. 3 п. 13 Порядку передбачено зазначення «критерій(ї) ризиковості платника податку» та/або «критерій(ї) ризиковості здійснення операцій».

Критерії ризиковості платника податку визначені у п. 1 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, а критерії ризиковості здійснення операцій - у п. 2 зазначеного листа.

Згідно з п. 2 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій.

Отже, податкові накладні / розрахунки коригування підлягають перевіряються саме на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій, перелічені у п. 2 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18.

Натомість на відповідність критеріям, передбаченим у п. 1 вказаного листа, перевіряються саме платники податку.

Також п. 1 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 передбачено, що у разі виявлення, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

У свою чергу п. 1.6 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 містить 7 критеріїв, за якими комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків.

Зазначені норми вказують на те, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є встановлення невідповідності: платника податку - критеріям ризиковості платника податку, а податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції. У разі встановлення невідповідності платника податку критеріям, що перелічені у п. 1.6 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної необхідно зазначити, який саме із них було виявлено.

У надісланих позивачу квитанціях в якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних зазначено: «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку». Посилання на невідповідність податкової накладної критеріям, визначеним для перевірки ризиковості операцій - відсутні. Також відсутні посилання на те, який саме із семи передбачених п. 1.6 критеріїв було встановлено у даному випадку.

Таким чином, приймаючи рішення про зупинення реєстрації податкових накладних, контролюючий орган не виконав вимоги пп. 3 п. 13 Порядку, оскільки зазначені у квитанціях відомості не дають можливості однозначно встановити:

- критерії ризиковості чого саме виявлено контролюючим органом: платника податків чи податкової накладної (операції);

- який саме із семи критерії, передбачених п. 1.6 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, був виявлений у даному випадку.

У відповідності до п. 14 Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «МС Моторс» надіслало контролюючому органу електронні повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій та копій документів.

Головне управління ДФС у м. Києві не заперечує факту отримання таких документів та в апеляційній скарзі зазначає їх перелік.

Відповідно до п. 21 Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У рішеннях Комісії 1 від 16 січня 2019 року № 1052709/40670671, від 20 грудня 2018 року № 1031119/40670671, від 05 лютого 2019 року № 1068730/40670671, від 05 лютого 2019 року № 1068731/40670671 зазначено, що підставою для відмову в реєстрації податкових накладних ТОВ «МС Моторс» стало ненадання платником податків копій:

- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити).

В інших рішенням Комісії 1, а саме - від 22 листопада 2018 року № 997450/40670671, від 22 листопада 2018 року № 997452/40670671, від 22 листопада 2018 року № 997453/40670671 зазначено, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень стало ненадання платником податків копій:

- договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них;

- договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій;

- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити);

- розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків;

- документів, що підтверджують відповідність продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

При вирішенні справи колегія суддів виходить із того, що ненадання документів, передбачених п. 14 Порядку, може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної виключно за умови, що такі документи повинні були складатися згідно умов договору або вимог закону та перебували або повинні були перебувати у розпорядженні платника податків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у рішеннях Комісії 1 не зазначено (не підкреслено) яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених, який міститься у п. 14 Порядку, є загальним.

При визначенні переліку документів, які є об`єктивно необхідними для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, Комісія 1 зобов`язана враховувати особливості господарської операції, у зв`язку з вчиненням якої складено податкову накладну та у кожному випадку застосувати індивідуальний підхід до вирішення питання про те, чи є надані платником податків документи достатніми для прийняття рішення.

Згідно з постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18 загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, посилаючись на відсутність окремих документів, як на підставу для відмови у реєстрації податкових накладних, Комісія 1 зобов`язана була чітко вказати перелік таких документів із зазначенням обґрунтування необхідності їх надання. Саме по собі загальне посилання на ненадання певних документів, можливість подання яких передбачена п. 14 Порядку, не є виконанням вимог закону щодо форми і змісту індивідуального акту.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що рішення Комісії 1 від 16 січня 2019 року № 1052709/40670671, від 20 грудня 2018 року № 1031119/40670671, від 22 листопада 2018 року № 997450/40670671, від 22 листопада 2018 року № 997452/40670671, від 22 листопада 2018 року № 997453/40670671, від 05 лютого 2019 року № 1068730/40670671, від 05 лютого 2019 року № 1068731/40670671 про відмову в реєстрації податкових накладних є необґрунтованими та незаконними і були правомірно скасовані судом першої інстанції.

В апеляційній скарзі Головного управління ДФС у м. Київ також відсутні посилання на перелік документів, відсутність яких стала підставою для прийняття кожного окремого рішення.

Скаржник зазначив у апеляційній скарзі, що ТОВ «МС Моторс» не надало розрахункові документи, товарно-транспортні накладні, договір з перевізником, штатний розпис.

Разом з тим, як раніше зазначалося, цей перелік є узагальненим та, з огляду на зміст господарських операцій, не може стосуватися кожного з оскаржуваних рішень. Зокрема, вимога про надання товарно-транспортних накладних для підтвердження фактичного здійснення господарських операцій з оренди нерухомого майна, є невиправданою.

Враховуючи, що суд першої інстанції прийняв рішення про зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 3 від 17 грудня 2018 року, № 11 від 18 жовтня 2018 року, № 17 від 29 жовтня 2018 року, № 16 від 26 жовтня 2018 року, № 1 від 04 грудня 2018 року, № 3 від 08 січня 2019 року, № 1 від 04 січня 2019 року колегія суддів вважає необхідним перевірити повноту первинних документів, які були надані контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «МС Моторс» та ТОВ «АЗЧ ЛОГІСТІК» був укладений договір поставки № 13/08 від 13 серпня 2018 року. У зв`язку з виконання цього договору, позивач виписав ТОВ «АЗЧ ЛОГІСТІК» податкову накладу № 3 від 17 грудня 2018 року. На підтвердження фактичної поставки товару своєму контрагенту позивач надав суду видаткову накладу № 212 від 17 грудня 2018 року, довіреність № 52 від 17 грудня 2018 року, виписки з рахунку. Також позивач надав пояснення про те, що товар, який поставлявся ТОВ «АЗЧ ЛОГІСТІК», був придбаний у ФОП ОСОБА_1 - платника єдиного податку (ІІІ група), який не є платником податку на додану вартість. До пояснень були приєднані копія договору поставки № 14/08 від 14 серпня 2018 року, видаткової накладної від 17 грудня 2018 року.

Між ТОВ «МС Моторс» та ТОВ «АЗЧ ЛОГІСТІК» був укладений договір оренди № МС30/06-17 від 30 червня 2017 року, предметом якого виступали офісні приміщення та приміщення СТО. У зв`язку з виконання цього договору, позивач виписав ТОВ «АЗЧ ЛОГІСТІК» податкову накладу № 1 від 04 грудня 2018 року. На підтвердження фактичного надання послуг оренди своєму контрагенту позивач надав суду акт надання послуг № 200 від 21 грудня 2018 року, платіжне доручення № 806 від 03 грудня 2018 року, виписки з рахунку.

Між ТОВ «МС Моторс» та ТОВ «АЗЧ ЛОГІСТІК» був укладений договір поставки № 03/09-18 від 03 вересня 2018 року. У зв`язку з виконання цього договору, позивач виписав ТОВ «АЗЧ ЛОГІСТІК» податкову накладу № 11 від 18 жовтня 2018 року. На підтвердження фактичної поставки товару своєму контрагенту позивач надав суду видаткову накладу № 153 від 18 жовтня 2018 року, довіреність № 37 від 18 жовтня 2018 року, платіжні доручення № 799 від 19 жовтня 2018 року, № 797 від 18 жовтня 2018 року та виписки з рахунку. Також позивач надав пояснення про те, що товар, який поставлявся ТОВ «АЗЧ ЛОГІСТІК», був придбаний у ФОП ОСОБА_2 - платника єдиного податку (ІІІ група), який не є платником податку на додану вартість. До пояснень були приєднані копія договору поставки № 01/08-18 від 01 серпня 2018 року, видаткової накладної від 18 жовтня 2018 року, платіжних доручень № 251 від 18 жовтня 2018 року та № 268 від 01 листопада 2018 року, рахунку на оплату від 18 жовтня 2018 року.

Між ТОВ «МС Моторс» та ТОВ «ФІРМА МС ГРУП» був укладений договір поставки № 06/02/17-1 від 06 лютого 2017 року. У зв`язку з виконання цього договору, позивач виписав ТОВ «ФІРМА МС ГРУП» податкові накладі № 16 від 26 жовтня 2018 року та № 17 від 29 жовтня 2018 року. На підтвердження фактичної поставки товару своєму контрагенту позивач надав суду видаткові накладі № 150 від 26 жовтня 2018 року та № 151 від 29 жовтня 2018 року, довіреність № 6 від 26 жовтня 2018 року, виписки з рахунку. Також позивач надав пояснення про те, що товар, який поставлявся ТОВ «ФІРМА МС ГРУП», був придбаний у ФОП ОСОБА_3 платника єдиного податку (ІІІ група), який не є платником податку на додану вартість. До пояснень були приєднані копія договору поставки № 01/02-2017 від 01 лютого 2017 року, видаткових накладних від 26 та 29 жовтня 2018 року, звіту (банківської виписки).

Між ТОВ «МС Моторс» та ТОВ «ПЛЮС ОБ`ЄКТ» був укладений договір оренди № МС 03/12/2018-01 від 03 грудня 2018 року, предметом якого виступали складські приміщення. У зв`язку з виконання цього договору, позивач виписав ТОВ «ПЛЮС ОБ`ЄКТ» податкові накладі № 1 від 04 січня 2019 року та № 3 від 08 січня 2019 року. На підтвердження фактичного надання послуг оренди своєму контрагенту позивач надав суду акти надання послуг № 1 від 21 січня 2019 року та № 24 від 28 лютого 2019 року, акту приймання-передачі від 03 грудня 2018 року, платіжні доручення № 616 від 04 січня 2019 року та № 619 від 08 січня 2019 року, виписки з рахунку.

Отже, ТОВ «МС Моторс» надало контролюючому органу розрахункові документи, про відсутність яких зазначено в оскаржуваних рішеннях.

Товарно-транспортні накладні та договори з перевізниками дійсно не надавалися Головному управлінню ДФС України. Разом з тим, згідно з умовами договорів поставки № 13/08 від 13 серпня 2018 року, № 03/09-18 від 03 вересня 2018 року, № 06/02/17-1 від 06 лютого 2017 року перевезення товару здійснює покупець власними силами та за власний рахунок.

Штатний розпис також не надавався контролюючому органу. Разом з тим вимога про його надання та вплив на прийняття рішення щодо реєстрації відповідних податкових накладних скаржником не обґрунтована.

Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 27 травня 2019 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року - без змін.

Колегія суддів враховує, що в резолютивній частині рішення суду від 27 травня 2019 року міститься висновок про визнання протиправними та скасування рішень комісії з питань розгляду скарг ДФС України, в той час як рішення від 16 січня 2019 року № 1052709/40670671, від 20 грудня 2018 року № 1031119/40670671, від 22 листопада 2018 року № 997450/40670671, від 22 листопада 2018 року № 997452/40670671, від 22 листопада 2018 року № 997453/40670671, від 05 лютого 2019 року № 1068730/40670671, від 05 лютого 2019 року № 1068731/40670671 були прийняті комісією, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у м. Києві.

З матеріалів справи та мотивувальної частини рішення від 27 травня 2019 року вбачається, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, у тому числі вірно визначив комісію, яка прийняла оскаржувані рішення, а допущена в резолютивній частині помилка є очевидною опискою, яка підлягає виправленню в порядку ст. 253 КАС України та не може бути зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді Л.О. Костюк

В.В. Файдюк