Справа № 640/6933/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6933/19 Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля М.І., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними і скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішень про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 квітня 2019 року №Ф-119 Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 04 квітня 2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 04 квітня 2019 року № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо ОСОБА_1 .

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що посилання відповідача під час прийняття податкового повідомлення-рішення від 25.04.2017 року на акт перевірки № 136/10-163-14-01/00849296 від 26.10.2016 року та рішення ДФС України №6691/6/99-99-11-01-02-25 від 31.03.2017 року є протиправними, оскільки вказані документи є предметом оскарження, а тому застосування штрафних санкцій є передчасним.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) від 04 квітня 2019 року №Ф-119 У. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04 квітня 2019 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 04 квітня 2019 року.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про законність та обґрунтованість судового рішення.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2017 року, дотримання вимог обліку та збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2017 року.

За результатами перевірки. контролюючим органом складено Акт від 25 лютого 2019 року №417/26-15-42-05/ НОМЕР_1 , відповідно до якого перевіряючим органом зафіксовано порушення вимог пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI із змінами та доповненнями, а саме не подання, подання за невстановленою формою звітності з єдиного соціального внеску за 2016-2017 роки та пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI, що призвело до заниження сум нарахувань по єдиному соціальному внеску на загальну суму 135475,12 грн.

Не погоджуючись з висновками Акта перевірки, позивачем 21.03.2019 р. направлено до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві письмові заперечення.

01.04.2019 р. відповідачем розглянуто заперечення позивача та надало відповідь, відповідно до якої, враховуючи пояснення, документи надані ФОП ОСОБА_1 за результатами розгляду заперечень, прийнято рішення викласти висновки Акту перевірки в наступній редакції: документальною позаплановою невиїзною перевіркою фізичної особи-платника податку ОСОБА_1 встановлено порушення, у тому числі, пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI із змінами та доповненнями, а саме не подання, подання за невстановленою формою звітності з єдиного соціального внеску за 2016-2017 роки та пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI, що призвело до заниження сум нарахувань по єдиному соціальному внеску на загальну суму 135 475,12 грн.

В наслідок чого, 04.04.2019 р. Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-119У, відповідно до якої станом на 04.04.2019 р. у позивача наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 135475,12 грн.

Крім того, 04.04.2019 р. податковим органом прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 35281,14 грн.

Також, 04.04.2019 р. відповідачем було прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у розмірі 340,00 грн.

Згідно з 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За змістом пункту 75.1.2 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначено статтею 78 Податкового кодексу України.

За приписами пункту 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Пунктом 86.1 статті 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

За змістом абзацу 1 частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не погоджуючись з діями податкового органу щодо прийняття наказу на проведення перевірки та проведення самої перевірки звернувся до Окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування Наказу начальника ГУ ДФС у м. Києві №806 від 22.01.2019 р. про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а також дії з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 .

За наслідками розгляду справи, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.2019 р., залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2019 р. позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника ГУ ДФС у м. Києві №806 від 22 січня 2019 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 ; визнано протиправними дії Головного управління ДФС у м. Києві з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 на підставі наказу начальника Головного управління ДФС у м. Києві №806 від 22 січня 2019 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Судом під час розгляду вказаної справи було встановлено, що документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 проведено без дотримання обов`язкових для цього умов, що є підставою для визнання протиправними дій контролюючого органу щодо проведення перевірки на підставі наказу, який позивач не отримував.

Задовольняючи позовні вимоги, Окружний адміністративний суд міста Києва виходив з того, що контролюючим органом не доведено наявність підстав для надсилання запиту та не спростовано факт отримання відповідачем пояснень та підтверджуючих документів від позивача та своєчасність отримання наказу про проведення перевірки, відтак у податкового органу були відсутні законодавчо визначені підстави для призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, беручи до уваги те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2019 р. встановлено порушення з боку ГУ ДФС у м. Києві щодо видачі наказу №806 від 22 .01.2019 р. про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та самі дії податкового органу під час її проведення відносно ОСОБА_1 , колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для визнання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-119 У від 04.04.2019 р., рішення № від 04.04.2019 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та рішення № від 04.04.2019 р. про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» протиправними та їх скасування.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 26 листопада 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя М.І.Кобаль

суддя В.П.Мельничук