Справа № 460/886/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/8385/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Довгої О. І.
суддів -Бруновської Н. В.
Запотічного І. І.

секретар судового засідання Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Волинь-Бетон» про ухвалення додаткового судового рішення у справі у справі № 460/886/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Волинь-Бетон» до Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

12.04.2019 року позивач звернувся в суд першої інстанції із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (відповідач 1), Державної фіскальної служби України (відповідач 2), про визнання протиправним та скасування рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації № 920229/36016172 від 30.10.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 12409 від 24.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язання ДФС України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкової накладної № 12409 від 24.09.2018.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Рівненській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30 жовтня 2018 року №970229/36016172 щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Волинь-Бетон» у реєстрації податкової накладної від 24 вересня 2018 року №12409 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну фіскальну службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Волинь-Бетон» від 24 вересня 2018 року №12409, у день її подання на реєстрацію.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі № 460/886/19 без змін.

11 листопада 2019 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Волинь-Бетон», надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення.

Заява обґрунтована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу товариство просило суд за наслідками розгляду апеляційної скарги стягнути на його користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн. Товариство зазначає, що у підтвердження понесених витрат до відзиву на апеляційну скаргу було долучено відповідні копії підтверджуючих документів, а саме: акт здачі-приймання наданих правничих послуг №5, рахунок на оплату послуг №26/09/19-а, платіжне доручення 12653, ордер, а також виписку з банківського рахунку.

За правилами ч. 3 ст. 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання на розгляд справи не з`явились. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.205 цього Кодексу.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що вказане клопотання підлягає залишенню без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що заявником не дотримано вимоги ч. 7 ст. 139 КАС України, а саме до закінчення судових дебатів у справі заяву про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу ні позивачем, ні його представником подано не було.

Що стосується посилань представника позивача на те, що у відзиві на апеляційну скаргу було зазначено про бажання в подальшому стягнути судові витрати на правничу допомогу, то апеляційний суд вважає такі невірними, оскільки відповідно до ст. 304 КАС України відзив на апеляційну скаргу повинен містити обґрунтування заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги.

Натомість нормами ч. 7 ст. 139 КАС України чітко визначено порядок дій сторони у випадку повернення сплачених витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. 132, 139, 229, 241, 242, 243, 252, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Волинь-Бетон» про ухвалення додаткового судового рішення залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний

Повний текст складено 28 листопада 2019 року.