Справа № 2а-4352/11/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №2а-4352/11/1370
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Тронки О.В.,

представника позивача Несторовича Б.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів, -

в с т а н о в и в:

Стрийська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС України у Львівській області, , місцезнаходження: 82400, Львівська область, м.Стрий, вул. Сколівська, 7 (далі позивач) звернулася до ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 (далі відповідач) з позовом про стягнення податку з власників транспортних засобів в сумі 25000,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2014, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015, адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 05.03.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015 задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 09.07.2019 суддя прийняв справу до провадження.

Ухвалою від 18.09.2019 суд допустив заміну позивача у справі Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Львівській області його правонаступником - Головним управлінням ДФС України у Львівській області.

Ухвалою від 30.10.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч вимог ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» не сплатив податок з власників транспортних засобів на загальну суму 25000,00 грн. перед проведенням першої реєстрації в Україні транспортного засобу марки FIAT Ducato, 1994 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтований тим, що в січні 2010 року відповідач здійснив першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки FIAT Ducato, 1994 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 та здійснив сплату відповідного податку. Квитанції про здійснення сплати податку з власників транспортних засобів на суму 25000,00 грн. в нього немає, оскільки віддав її працівникам відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області при постановці на облік вказаного автомобіля. Також відповідач зазначив, що позивач порушив процедуру стягнення податкового боргу. Крім цього, вказав, що надав копію квитанції № 9474.1430.1 від 27.02.2010 на суму 346,00 грн., в тому числі: 121,00 грн. за послуги при реєстрації та перереєстрації транспортного засобу та 225 грн. за видачу пластикового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Просив суд задовольнити позов повністю.

В судовому засіданні відповідач заперечив проти задоволення позову. Просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вказівки Верховного Суду, викладені в постанові від 05.03.2019, суд встановив наступне.

Позивач є власником транспортного засобу марки FIAT Ducato, 1994 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який відповідно до ст. 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ, є об`єктами оподаткування.

Позивач здійснив першу реєстрацію транспортного засобу марки FIAT Ducato, 1994 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , що підтверджується листом Львівського ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області від 31.08.2010 року № 9/2074.

Згідно з розрахунком суми податку з власників транспортних засобів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні, сума податку, що підлягає сплаті відповідачем, становить 25000,00 грн.

Виходячи з того, що за відповідачем рахується заборгованість по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Щодо сплати відповідачем податку з власників транспортних засобів суд зазначає таке.

Правове регулювання спірних правовідносин (на час їх існування) щодо справляння податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів здійснювалось Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 вказаного Закону є об`єктами оподаткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного Закону податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Частиною 4 ст. 5 Закону ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» встановлено, що фізичні особи - платники податку зобов`язані пред`являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно з ч. 6 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Відповідно до абз. 12 п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок № 1388), реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Згідно з абз. 1 п. 8 Порядку № 1388 реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, яка провадиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у порядку, встановленому МВС, Мін`юстом, Держпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна і має відповідні документи, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Виходячи з наведеного можна дійти до висновку, що: платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, які вперше реєструються в Україні, є, зокрема, фізичні особи, які здійснюють першу їх реєстрацію; передумовою першої реєстрації транспортних засобів закон визначає пред`явлення особами, які здійснюють першу реєстрацію, органам, які здійснюють таку реєстрацію, заяви про реєстрацію транспортного засобу та платіжних документів про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки; у разі відсутності відомостей про сплату податків (зборів), передбачених законодавством перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним щорічним оглядом транспортних засобів, органи ДАІ відмовляють у реєстрації/перереєстрації транспортного засобу.

Таким чином, дотримання платником податку вимог Порядку № 1388 під час реєстрації/перереєстрації транспортного засобу виключає його відповідальність за відсутність сплати податку з власників транспортних засобів, оскільки проведення реєстрації /перереєстрації транспортних засобів підрозділами Державтоінспекції МВС без попередньої сплати податку не може бути здійснено.

Суд встановив, позивач здійснив першу реєстрацію транспортного засобу марки FIAT Ducato, 1994 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , що підтверджується листом Львівського ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області від 31.08.2010 № 9/2074.

Окрім цього, в матеріалах справи наявна копія постанови Львівського окружного адміністративного суду від 24.05.2013 у справі № 2а-7028/11/1370 за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській області, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2014 №8792/13/876 про визнання незаконними дій, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

З додаткового пояснення до апеляційної скарги від 26.11.2015 вбачається, що ОСОБА_1 особисто здійснив першу реєстрацію транспортного засобу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач у 2010 році здійснив державну реєстрацію автомобіля марки FIAT Ducato, 1994 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 . Доказів, які б це спростовували суду не надано.

Відсутність надходження від позивача коштів з податку власників транспортних засобів та механізмів в сумі 25000,00 грн. до місцевого бюджету Стрийського району Львівської області, підтверджується довідками ДПІ у Стрийському районі Львівської області від 21.12.2010 № 23606/13/17-1 та від 31.08.2010 № 9/2074.

Відповідно до довідки фінансового управління Стрийської міської ради від 20.12.2010 № 02-02/294 фактичних надходжень податку з власників транспортних засобів за період з 15.02.2010 по 28.02.2010 від позивача до місцевого бюджету не надходило.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що відповідач не сплатив податку власників транспортних засобів та механізмів в сумі 25000,00 грн. до місцевого бюджету Стрийського району Львівської області.

На виконання вказівок Верховного Суду, викладених в постанові від 05.03.2019, щодо дослідження результатів досудового слідства у кримінальній справі № 181-0311, суд зазначає таке.

14.11.2019 представник позивача подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи листа ГУ ДПС у Львівській області від 10.10.2019 № 678 та листа Львівської місцевої прокуратури № 2 від 28.10.2019 № 14.35.05/10-646 про надання інформації щодо стану досудового розслідування у кримінальній справі № 181-0311.

У листі Львівської місцевої прокуратури № 2 від 28.10.2019 № 14.35.05/10-646 зазначено, що 31.05.2013 прокуратурою Залізничного району м. Львова у слідче відділення Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області скеровано кримінальну справу № 181-0311, яка надійшла з прокуратури Львівської області, відомості про яку 31.05.2013 внесено до ЄДРД за № 0001674. Вказана кримінальна справа порушена за фактом використання невстановленими особами підроблених документів, та виділена з кримінальної справи № 181-0311, порушеної за фактом зловживання службовим становищем. Кримінальна справа № 181-0311 направлена до суду з обвинувальним актом. За фактом того, що протягом 2008-2010 років невстановлені особи здійснювали первинну реєстрацію транспортних засобів у Львівському ВРЕР на інших фізичних осіб, використовуючи їхні паспортні дані та довіреності, 06.05.2014 внесено відомості до ЄДРД за № 0001375 за фактом вчинення шахрайства, та 07.05.2014 об`єднано з кримінальним провадженням №0001639. 05.08.2013 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001674 від 31.05.2013 об`єднані з матеріалами досудового розслідування № 0001639 від 28.05.2013. В кримінальному провадженні №0001639 від 28.05.2013 триває досудове розслідування.

Також у листі вказано, що ОСОБА_1 у вказаному кримінальному провадженні в ході досудового розслідування потерпілим не визнавався.

На виконання вказівок Верховного Суду, викладених в постанові від 05.03.2019, щодо дотримання позивачем процедури стягнення податкового боргу, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкове зобов`язання - це зобов`язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені вказаним Законом або іншими законами України.

Податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов`язання (пункт 1.3 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»).

Статею 5 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» регламентовано порядок узгодження сум податкових зобов`язань, оскарження рішень контролюючих органів та визначення податкового боргу, які, зокрема, зводяться до того, що нарахування контролюючим органом податкового зобов`язання відбувається шляхом направлення платнику податкового повідомлення та його подальшого узгодження або оскарження.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази направлення позивачу податкового повідомлення.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення податку з власників транспортних засобів з порушенням процедури погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, а тому у відповідача не виник обов`язок щодо сплати податку з власників транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати стягненні зі сторін не підлягають.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Головного управління ДФС України у Львівській області, , місцезнаходження: 79018, Львівська область, м. Львів, вул.Стрийська, буд.35 до ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів в сумі 25000,00 грн. відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене і підписане 28.11.2019.

Суддя А.Г. Гулик