Справа № 1.380.2019.003091
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/11063/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року, головуючий суддя Мартинюк В.Я., ухвалене о 14:32 год. у м. Львові, повний текст якого складено 25.09.2019 року, у справі за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУ ДФС у Рівненській області, в якому просив скасувати постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів від 28.05.2019 року №117608 та №117609.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що згідно із постановою від 28.05.2019 року за №117608 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 680 грн. 00 коп. за невиконання припису за №ВС134866, що є порушенням ч. 1 абз. 13 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт. Однак про такий припис позивачу стало відомо лише з отриманої постанови, оригінал чи копію припису він не отримував і йому не надсилався, відповідно і про самі вимоги припису, які він ніби-то не виконав, теж не був поінформований належним чином. Також, стверджував, що припис під розписку йому не вручався, інших осіб на отримання припису він не уповноважував, а поштових повідомлень про рекомендований лист від Управління Укртрансбезпеки у Львівській області не надходило. Отримати швидше запрошення на засідання комісії він не мав можливості, так як перебував за межами Львівської області у зв`язку із роботою, тому з`явився на пошту одразу ж як повернувся 11.06.2019 року. Відповідно до постанови відповідача від 28.05.2019 року за №117609 до нього застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн. 00 коп. за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 та ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Також, позивач звертав увагу на те, що він надає послуги виключно з вантажних перевезень. Вся документація на здійснення таких перевезень, а також на вантаж, який перевозиться, оформлена відповідно до вимог законодавства та наявна у водія, який виконує перевезення. У прийнятій постанові не вказано, який саме документ був відсутній або неналежно оформлений. Посилання на ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт", яка визначає перелік документів для пасажирських перевезень, в даній ситуації є необґрунтованим і говорить про те, що обставини справи не досліджувалися та не з`ясовувалися зовсім. 02.04.2019 року працівниками відповідача акт щодо автомобіля МАN ВС4015ВІ не складався, відповідно для підписання водію не був запропонований, про наявність порушень в усній формі також не було оголошено, а тому дана ситуація є штучно створеною та призвела до прийняття неправомірних і необґрунтованих постанов від 28.05.2019 року за №117608 та за №117609 про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною та скасовано постанову Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 28.05.2019 року за №117608; в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нову постанову в цій частині, якою позовні вимоги задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач здійснює внутрішні перевезення, а відтак автомобіль згідно норм чинного законодавства не повинен бути облаштованим тахографом. Крім цього ним ведеться індивідуальна контрольна книжка водія, яка відповідачем не вимагалась. З урахуванням наведеного, відповідачем протиправно притягнуто до відповідальності за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 та ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду частково незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі Акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 06.12.2018 року за №104774 Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області було внесено припис ВС 0134866 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт від 07.02.2019 року вих.2009/30-1/19, яким фізичну особу ОСОБА_1 зобов`язано вжити заходів до усунення виявлених порушень у строк до 05.03.2019 року.

Постановою Управління Укртрансбезпеки у Львівській області від 28.05.2019 року за №117608, за невиконання перевізниками або їхніми представниками приписів органів державного контролю, до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 680 грн. 00 коп., на підставі абзацу 13 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт.

На підставі Акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.04.2019 року за №123284 Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області прийнято постанову від 28.05.2019 року за №117609, якою, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.39 та ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт, до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн. 00 коп., на підставі абзацу 3 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Не погодившись із вищенаведеними постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент здійснення рейдової перевірки у перевізника були відсутні документи, передбачені ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт, відповідачем правомірно застосовано до позивача адміністративного-господарський штраф у розмірі 1700 грн. 00 коп. на підставі абзацу 3 ч. 1 ст. 60 даного Закону України.

Такі висновки суду першої інстанції частково відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, регулювалася Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567).

Статтею 48 Закону України від 05.04.2001 № 2344-III Про автомобільний транспорт (далі Закон № 2344-III) передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, перелік документів згідно ст. 48 Закону № 2344-III не є вичерпним.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, стаття 53 Закону № 2344-III визначає порядок організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів.

Відповідно до частини 8 статті 53 Закону № 2344-III водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Згідно з абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Таким чином, обов`язок ведення реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв тахокарт, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, та відповідальність за недотримання вказаних вимог, покладений на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення.

Відповідно до п. 1.2. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 07.06.2010 N 340 (далі Положення), це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Відповідно до п. 6.1 Положення автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни (п. 6.2 Положення).

Пункт 6.3 Положення визначає, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Згідно з п. 1.2 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385), ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до п.1.4 Інструкції №385:

- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно з п. 3.5 Інструкції №385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Судом встановлено, що вантажні перевезення здійснювались позивачем в межах України і є внутрішніми.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять підтверджень того, що позивач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що у відповідності з усталеною практикою Верховного Суду є беззаперечною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки таке прийняте з порушенням конституційно-закріплених прав особи, яка притягається до відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач дійшов помилкового висновку про відсутність у ФОП ОСОБА_1 документів, передбачених ст. 48 Закону № 2344-III, та застосування до нього адміністративно-господарського штрафу, через що позовні вимоги в цій частині є підставними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення в частині відмовлених позовних вимог підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі №1.380.2019.003091 в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову в цій частині, якою адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 28.05.2019 року №117609.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді Н. М. Судова-Хомюк
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 29.11.2019 року.