Справа № 1.380.2019.003057
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9066/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.003057 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції Крутько О. В.,

час ухвалення рішення 22.07.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 22.07.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності згідно з п.4 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію України та зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року позов задоволено частково. Визнано дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності згідно з п.4 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію України протиправними. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію та прийняти рішення за наслідком такого розгляду з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що у Головного управління Національної поліції у Львівській області відсутні підстави для нарахування та виплати ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги, оскільки позивачу встановлено інвалідність через 6 місяців та 24 дні після звільнення із служби в поліції, а п. п.4 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію визначає умову виплати одноразової грошової допомоги - якщо поліцейському встановлено інвалідність протягом шести місяців після звільнення. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача (апелянта) ОСОБА_5 . у судовому засіданні 13 листопада 2019 року підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити; у судове засідання 27 листопада 2019 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Представник позивача Гелецька ОСОБА_6 у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення - скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 14 лютого 2003 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України та з 07 листопада 2015 року по 30 червня 2018 року - в Національній поліції України, що підтверджується відповідними записами в трудової книжки НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про хворобу №152 від 07 червня 2018 року, виданого медичною (військово-лікарської) комісією державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області, позивач визнаний непридатним до служби в поліції; захворювання позивача пов`язане з проходженням служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №437 о/с від 27 червня 2018 року ОСОБА_2 звільнений зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) Закону України Про Національну поліцію; підстава видання наказу: рапорт ОСОБА_7 від 20 червня 2018 року та свідоцтво про хворобу від 07 червня 2018 року №152, видане ВКЛ ДУ ТМО МВС України по Львівській області.

Як вбачається з матеріалів справи, довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 22 червня 2018 року (06 22 серпня 2018 року) підтверджено ступінь втрати професійної працездатності позивача у відсотках - 25%. Причина втрати професійної працездатності - захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції.

Відповідно до акту огляду МСЕК №99 від 23 січня 2019 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності на строк до лютого 2020 року; причина інвалідності - захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в поліції; ступінь втрати професійної працездатності позивача у відсотках - 45%.

Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 23 січня 2019 року (08 23 січня 2019 року) встановлено ступінь втрати професійної працездатності позивача у відсотках: 45% з врахуванням раніше встановлених 25% у зв`язку з захворюванням пов`язаним з проходженням служби в поліції.

Випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією №839545 підтверджено, що позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, датою встановлення якої необхідно вважати 08 січня 2019 року, до 01 лютого 2020 року, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції; дата чергового переогляду - 08 січня 2020 року.

23 січня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в поліції, подавши відповідний пакет документів.

Листом №115/05/17/10-2019 від 25 лютого 2019 року Головне управління Національної поліції у Львівській області відмовило позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із відсутністю у ст.97 Закону України Про Національну поліцію випадку встановлення інвалідності в період проходження служби поліції.

Згідно з витягу з протоколу №2 від 06 лютого 2019 року підставою для відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги стало те, що інвалідність встановлена пізніше ніж через шість місяців після звільнення з поліції.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги є наявні всі три умови у сукупності - причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення (через хворобу), при цьому, право на виплату одноразової грошової допомоги у позивача виникло ще з дати встановлення втрати працездатності, тобто з 22 серпня 2018 року, тому позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання нарахувати та виплати ОСОБА_4 відповідну допомогу є підставними та підлягають задоволенню; разом з тим, оскільки вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Національної поліції у Львівській області, тому належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію та прийняти рішення за наслідком такого розгляду з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті працівника поліції внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Відповідно до ч.2 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до ст.97 - 101 Закону №580, наказом Міністерством внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах цей Порядок підлягає застосуванню у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України № 788 від 21 вересня 2017 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2017 року за №1273/31141.

Відповідно до ч.4 розділу І Порядку № 4 (зі змінами і доповненнями, внесеними Наказом МВС від 21 вересня 2017 року № 788) випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, є, зокрема, випадок, пов`язаний з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (п.4 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію") - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Згідно із пп.2, 3 п.1 р.ІІ Порядку № 4 (зі змінами і доповненнями, внесеними Наказом МВС від 21 вересня 2017 року № 788) днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії; у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

П.3 р.ІІІ вказаного Порядку передбачає, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів.

Згідно з п.5 р.ІІІ Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Відповідно до п.1 р.IV Порядку №4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у п. 4, 6 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою.

П.3 р.IV Порядку №4 передбачено, що рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

З системного аналізу вказаних правових норм можна дійти висновку про те, що законодавцем визначено коло осіб, які мають права на отримання одноразової грошової допомоги, чіткий порядок та умови виплати такої допомоги у разі у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 січня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в поліції відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказане положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1. інвалідність повинна настати внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2. інвалідність повинна настати не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3. причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 19 вересня 2018 року у справі № 373/1188/16-а, від 20 вересня 2018 року у справі №296/9456/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 822/3788/17, від 23 листопада 2018 року у справі № 822/1450/18, від 22 січня 2019 року у справі №2340/2663/18, від 20 березня 2019 року у справі № 823/1924/18, і відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як вбачається із матеріалів справи, Головне управління Національної поліції у Львівській області в обґрунтування правомірності відмови у призначенні ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги на підставі п.4 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію України покликається на відсутність однієї з трьох умови для призначення одноразової грошової допомоги, а саме: настання інвалідності після спливу шести місяців після звільнення особи з поліції, оскільки позивачу встановлено інвалідність через 6 місяців та 24 дні після звільнення із служби в поліції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що норма п.4 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію чітко пов`язує виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням саме інвалідності, а не ступеня втрати працездатності, оскільки законодавцем визначено як окрему самостійну підставу для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги встановлення інвалідності у шестимісячний термін після звільнення особи з органів поліції, що виключає можливість претендувати на виплату такої соціальної виплати у разі встановлення інвалідності у разі перебігу шестимісячного терміну після звільнення зі служби в поліції.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що п.4 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію щодо підстав, за яких у особи виникає право на отримання одноразової грошової допомоги, є імперативною нормою та розширеному тлумаченню не підлягає.

Матеріалами справи підтверджується, що наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №437 о/с від 27 червня 2018 року ОСОБА_2 звільнений зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу), а ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, позивачу встановлено лише 08 січня 2019 року. Ці факти сторонами не заперечуються.

Таким чином, позивачу встановлено інвалідність більше ніж через 6 місяців після звільнення із служби в поліції, що виключає можливість отримання ним одноразової грошової допомоги відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію, оскільки порушена одна з трьох необхідних умов, які застосовуються у їх сукупності.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що на час виникнення спірних правовідносин розділ ІІ Порядку № 4, на положення якого покликається позивач, діяв у редакції зі змінами, внесеними Наказом МВС від 21 вересня 2017 року, а не в редакції Наказу МВС № 4 від 11 січня 2016 року, як помилково вважає позивач, що спростовує покликання позивача на наявність достатніх правових підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що у позивача відсутня одна з трьох обов`язкових умов для призначення одноразової грошової допомоги на підставі п.4 ч.1 ст.97 Закону «Про Національну поліцію», оскільки інвалідність йому встановлено після спливу шести місяців після звільнення з поліції, що свідчить про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29) .

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та прийняв постанову з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст. 242, 243, 246, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.003057 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 29 листопада 2019 року.