Справа № 826/14244/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Ганечко О.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.06.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.06.2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2019 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 11 червня 2018 року №; в іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач та відповідач, кожен окремо, звернулися із апеляційними скаргами.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві в своїй апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС від 11 червня 2018 року № згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: за проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 85,00 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року № згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та абзацу дев`ятого частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 6 800,00 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС від 11 червня 2018 року № згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та абзацу дванадцятого частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 17 000,00 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС від 11 червня 2018 року № згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та абзацу п`ятого частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 17 000,00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 25 травня 2017 року №2079/26-15-40-01/ НОМЕР_1 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами (далі по тексту - акт перевірки).

Як вбачається зі змісту акта перевірки, посадовими особами ГУ ДФС проведено перевірку бару, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , що використовується суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 , відповідно до наказу від 04 травня 2018 року №7924 у присутності представника суб`єкта господарювання ОСОБА_4 (особа на стажуванні); для здійснення запису у журналі реєстрації перевірок контролюючих органів не надано.

Перевіркою встановлено факт реалізації сидру яблучного місткістю 0,5 л., вміст спирту 5,0% об., вартість якого становить 20,00 грн. в скляний бокал для споживання на місці, за що видано розрахунковий документ (фіскальний чек) від 16 травня 2018 року №309002, в якому зазначено "Пиво Світле", та надано пояснення особою на стажуванні ОСОБА_4 , без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі сидром та пері, чим порушено вимоги частини чотирнадцятої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". До перевірки не надано документів щодо узгодження підприємства громадського харчування, чим порушено статтю 153 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Крім того, перевіркою встановлено факт реалізації товарів через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості, чим порушено пункт 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Також перевіркою встановлено факт зберігання однієї кеги сидру яблучного місткістю 30 л., вміст спирту 5,0% об., вартість якої становить 600,00 грн. в місцях, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв, чим порушено частину тридцять восьму статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

В акті перевірки міститься підпис представника суб`єкта господарювання ОСОБА_4 (особа на стажуванні) про відсутність зауважень до акта перевірки та про ознайомлення з актом перевірки і отримання одного примірника акта.

Рішенням ДФС України від 27 серпня 2018 року №12842/6/99-99-11-03-01-25 за результатами розгляду скарги позивача та доповнень до скарги на податкові повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року №, №, № та № залишено без змін податкові повідомлення-рішення, а скаргу - без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся з відповідним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, зазначив, що матеріалами справи спростовано висновок відповідача про порушення позивачем частини тридцять восьмої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", що вказує на протиправність податкового повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року №.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянтів безпідставними, враховуючи наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до положень статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, мають право продавати сидр та перрі (без додання спирту) без отримання окремої ліцензії на право роздрібної торгівлі цими алкогольними напоями.

Зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (статті 17 Закон № 481/95-ВР).

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень; зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Перевіркою встановлено факт реалізації сидру яблучного місткістю 0,5 л., вміст спирту 5,0% об., вартість якого становить 20,00 грн. в скляний бокал для споживання на місці, за що видано розрахунковий документ (фіскальний чек) від 16 травня 2018 року №309002, в якому зазначено "Пиво Світле". Відповідно до пояснень особи на стажуванні ОСОБА_4 , останньою продано 0,5 л. сидру яблучного за ціною 20,00 грн. на розлив для споживання на місці.

Доводи позивача стосовно того, що ОСОБА_4 жодних пояснень відповідачу не надавала спростовуються наявною в матеріалах справи копією пояснень, написаних власноручно ОСОБА_4 .

При цьому, доказів наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі сидром та пері позивачем не надано.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій за зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у розмірі 17 000,00 грн. та, як наслідок, відсутності підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року №.

Приписи ч. 6 ст. 15-3 Закону продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Згідно п. 2 Правил № 854 роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Відповідно до п. 22 Правил № 854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

За правилами п. п. 2.2 і 2.4 Інструкції №327 ресторанне господарство - це вид економічної діяльності суб`єктів господарювання щодо надання послуг із задоволення потреб споживачів у харчуванні з організацією дозвілля або без нього в закладах (об`єктах) ресторанного господарства. Об`єкт (заклад) ресторанного господарства - місцева одиниця (структурний підрозділ) суб`єкта господарювання, яка розміщується в окремій будівлі або приміщенні, має, як правило, обладнаний столами та стільцями для споживання їжі зал і необхідні виробничі та побутові приміщення в якій здійснюється продаж продукції власного виготовлення і купованих товарів, переважно для споживання на місці.

Основні вимоги щодо роботи суб`єктів господарської діяльності (закладів, підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства, затверджені наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 року № 219 (далі - Правила № 219).

Зі змісту п. п. 1.3, 1.5, 1.6 Правил № 219 вбачається, що заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів. заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс). Відкриття закладу (підприємства) ресторанного господарства узгоджується з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби в установленому законодавством порядку.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив має право виключно підприємство ресторанного господарства або спеціалізований відділ, що має статус суб`єкта господарювання громадського харчування, суб`єкта господарювання з універсальним асортиментом товарів за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та зареєстрованими видами економічної діяльності за кодами класифікації КВЕД-2010 - 56.10-56.30.

Аналогічні висновки наведено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі №823/1363/17, від 04.09.2018 року у справі №820/1335/17.

Однак, позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження того, що він має статус суб`єкта господарювання громадського харчування, що давало б право здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, як і не зазначено про наявність відповідних документів. Також позивач не надав документів, які б свідчили про звернення позивача до уповноважених органів з метою отримання такого статусу.

Відповідно до ст. 17 Закону за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить висновку про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення - рішення від 11 червня 2018 року №, яким до позивача за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 6 800,00 грн.

Згідно статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Відповідно до пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Аналіз наведених норм Закону дає підстави для висновку, що при здійсненні суб`єктом господарської діяльності розрахункових операцій в готівковій формі із застосуванням реєстратора розрахункових операцій при продажу товарів, такий реєстратор розрахункових операцій обов`язково має бути переведений в режим попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості, а у випадку продажу такого товару як пальне - також в режим попереднього програмування із зазначенням додатково коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

За змістом норм пункту 6 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), а саме: у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості застосовується фінансова санкція у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 85 грн.).

Як зазначено, перевіркою встановлено факт реалізації сидру яблучного місткістю 0,5 л., вміст спирту 5,0% об., вартість якого становить 20,00 грн. в скляний бокал для споживання на місці, про що видано розрахунковий документ (фіскальний чек) від 16 травня 2018 року №309002, в якому зазначено "Пиво Світле". При цьому, матеріали справи містять пояснення особи на стажуванні ОСОБА_4 щодо фактичного продажу сидру яблучного.

Тобто, здійснення реалізації сидру яблучного під час проведення перевірки здійснено закладом позивача через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування та обліку їх кількості, з урахуванням чого суд приходить до висновку про наявність у відповідача правових підстав для притягнення позивача до відповідальності на підставі норми пункту 6 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та, як наслідок, про правомірність прийнятого ГУ ДФС у м. Києві податкового повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 85,00 грн.

Крім того, згідно частини тридцятої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 28 травня 2002 року №251 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру", відповідно до пункту 2.1 якого до Єдиного реєстру вносяться, зокрема, місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Підставою для внесення місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів до Єдиного реєстру є саме встановлення факту зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів в приміщенні, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

При цьому, Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" під роздрібною торгівлею розуміє діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування; а місцем торгівлі визначає місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів - без обмеження площі, для алкогольних напоїв - торговельною площею не менше 20 кв. м, обладнане електронними контрольно-касовими апаратами (незалежно від їх кількості) або де є товарно-касові книги (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Перевіркою встановлено факт зберігання однієї кеги сидру яблучного місткістю 30 л., вміст спирту 5,0% об., вартість якої становить 600,00 грн. в місцях, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв, чим порушено частину тридцять восьму статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Водночас, суд зазначає, що бар , розташований за адресою АДРЕСА_1 , який використовується суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 , за своїм цільовим призначенням є місцем реалізації, а не місцем зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки в ньому безпосередньо здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями, що не підпадає під ознаки місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, тому не потребує внесення до Єдиного реєстру.

При цьому, обов`язок у суб`єкта господарювання щодо внесення до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів виникає саме після отримання останнім ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами та відповідності такого місця поняттю "місце зберігання" у розумінні Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Натомість, факт зберігання позивачем алкогольних напоїв в місці, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання доводиться відповідачем виключно на підставі того, що у позивача відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями - сидром яблучним.

Водночас, відсутність ліцензій сама по собі жодним чином не доводить факту зберігання товару у барі у зазначений період часу.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів зазначає, що наявним матеріалами справи спростовано висновок відповідача про порушення позивачем частини тридцять восьмої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", що вказує на протиправність податкового повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року № та є підставою для його скасування.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянти не надали до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційних скарг спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Ганечко О.М.

Степанюк А.Г.

Повний текст постанови виготовлено 25.11.2019.