Справа № 743/2008/19
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/2008/19
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Кобаля М.І., Костюк Л.О.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу представника позивача громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 адвоката Самолюка Василя Васильовича на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2019 року, суддя Павленко О.В., у справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання,-

У С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про продовження строку затримання на 6 місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення гр. Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 , який підлягає примусовому видворенню за межі України, до 08.05.2020 року.

Відповідно до рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2019 року задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник позивача громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 адвокат Самолюк Василь Васильович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області та ухвалити рішення про залишення адміністративного позову без розгляду.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.05.2019 року міжвідомчою групою у складі прикордонного наряду «Група реагування» від ВПС «Великий Березний» представників НПУ у Закарпатській області, ВБЗПТЛ та спецпідрозділу «Корд» відповідача було затримано у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.05.2019 року у зв`язку з незаконним перебуванням на території України відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства строком на 6 місяців. Зазначене судове рішення набрало законної сили.

Для ідентифікації особи відповідача, позивач звертався з відповідними листами від 10.05.2019 року та від 25.09.2019 року до Департаменту консульської служби МЗС України з проханням доручити посольству України в Республіці Польща передати до Посольства Бангладеш в Польщі звернення щодо ідентифікації та документування затриманих в адміністративному порядку іноземців, у яких відсутні документи, що посвідчують особу та які назвалися громадянами Бангладеш. До переліку затриманих осіб було включено і відповідача.

Проте, до теперішнього часу відповідь на листи позивача не надійшла.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені у статті 289 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій).

Відповідно до частини 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно з ч. ч. 11, 12 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

За змістом п. 13 даної норми закону,умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Зважаючи на неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскільки дійсно на запити позивача необхідна інформація щодо громадянина Бангладеш ОСОБА_1 не надійшла, не є можливим ідентифікувати іноземця для забезпечення примусового видворення за межі України.

Позивачем долучено до позовної заяви в якості доказів листи Чопського прикордонного загону від 10 травня 2019 року та від 25.09.2019 року до Департаменту консульської служби МЗС України і території України щодо ідентифікації особи відповідача.

Оскаржуючи судове рішення в апеляційній скарзі представник відповідача адвокат Самолюк В.В. послався на ту обставину, що позов підписано особою, яка не має права на вчинення таких дій від імені позивача.

Погодитись з даними доводами представника позивача колегія суддів не може, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи.

Із позовної заяви вбачається, що остання підписана в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України полковником ОСОБА_3 . Також позовна заява скріплена круглою печаткою даної військової частини.

До позовної заяви позивачем додано вхідну телеграму №104 Державної прикордонної служби України, м. Київ (передана електронною поштою), про оголошення наказу від 03.07.2019 року №687-ОС про покладення тимчасового виконання обов`язків по західному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України на полковника ОСОБА_4 , першого заступника начальника загону начальника штабу 94 прикордонного загону за вакантною посадою начальника цього ж загону (а.с.12).

Копія даного документу завірена старшим офіцером, ст. лейтенантом ОСОБА_5 та засвідчена оригіналом мокрої печатки військової частини НОМЕР_1 .

Отже, повноваження особи, що підписала позовну заяву, було підтверджено відповідним документом під час подання адміністративного позову.

Та обставина, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником значиться ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, не є доказом того, що особа, яка підписала позовну заяву, не була в.о. командира військової частини та не мала повноважень підписувати позову.

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення представник позивача в апеляційній скарзі не зазначив.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що позивачем до відзиву до апеляційної скарги додано витяг з наказу Голови Державної прикордонної служби України №687-ОС від 03 липня 2019 року відповідно до якого покладено виконання тимчасово обов`язків по Західному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України на полковника ОСОБА_4 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2019 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 адвоката Самолюка Василя Васильовича залишити без задоволення, а рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І.

Костюк Л.О.

Постанову виготовлено: 26 листопада 2019 року.