Справа № 320/3806/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року № 320/3806/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Лисенко В.І.,

при секретарі судового засідання Некрашевич Г.О.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Російського І.К.,

представника відповідача - Лащіва О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправним та скасування наказів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції України в Київській області, в якому, з урахуванням позовних вимог просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками ВП ГУНП у Київській області від 18.08.2019, затверджений т.в.о. начальника ГУ НП в Київській області полковником поліції Нєбитовим А. щодо перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння заступника начальника сектору реагування поліції.

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 19 червня 2019 року № 1282 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції.

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 21.06.2019 № 279 о/с «По особовому складу» про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції.

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 21 червня 2019 року.

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 65351 (шістдесят п`ять тисяч триста п`ятдесят одна) грн 29 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.

- допустити негайне виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

- звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області (ідентифікаційний код 40108616) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у розмірі 13200 (тринадцять тисяч двісті грн) грн 14 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що звільнення позивача зі служби в поліції на підставі пункту шостого частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), відбулось безпідставно, необґрунтовано, без з`ясування всіх обставин справи та за відсутності встановлення і перевірки всіх фактичних подій та надання їх належної оцінки. Пояснено, що висновок членів комісії службового розслідування щодо перебування ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння, не відповідає дійсності, оскільки позивач 08.06.2019 під час чергування та за добу до заступання на чергування, не вживав алкогольні напої, при цьому, у зв`язку із наявною хворобою серця, останній прийняв ліки у виді таблеток та крапель під назвою "Карвалол".

Стверджено, що огляд позивача на стан алкогольного сп`яніння здійснювався за допомогою приладу ARAM-3622 "DRAGER", який у встановленому порядку не був офіційно внесений до Державного реєстру вимірювальної техніки, що викликає сумніви у професійності такого приладу, у той час, як згідно судово-медичної експертизи крові позивача, виявлено відсутність спирту у її вмісті.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві проти заявленого позову заперечував та зазначив, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося за результатами проведеного службового розслідування. Наголошено, що проведенню такого службового розслідування передувало встановлення обставин порушення позивачем службової дисципліни під час перебування на добовому чергуванні, а саме перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння (0,92 проміле). Тому, на переконання відповідача, дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби застосовано у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

Протокольною ухвалою суду від 19.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 19.11.2019, прибули позивач, представник позивача та представник відповідача. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, представник відповідача з адміністративним позовом не погодився, наполягав на відмові у його задоволенні.

На підставі ухвали суд від 19.11.2019 закрито провадження у справі у частині визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками ВП ГУНП у Київській області від 18.08.2019, затвердженого т.в.о. начальника ГУ НП в Київській області полковником поліції Нєбитовим А.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 07.11.2015 по 21.06.2019 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Київській області, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 07.11.2015 (а.с. 42).

Так, відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.11.2015 №1, позивача було прийнято на службу до поліції, де він займав посаду заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 10.06.2019 №1171 «Про призначення службового розслідування», призначено службове розслідування за інформацією, викладеною у рапорті заступника начальника відділу комплектування УКЗ ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_2 щодо порушення службової дисципліни заступником начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського ВП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_1 , що виразилось у перебуванні на службі у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 6).

Для проведення службового розслідування створено дисциплінарну комісію у складі: голови комісії інспектора ВІОС УКЗ ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , та членів комісії: старшого інспектора з особливих доручень відділу організації діяльності груп реагування УПД ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_4 ; старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУНП в Київській області капітана поліції Семенюта О.М.

За результатами вказаного службового розслідування, 18.06.2019 відповідачем складений висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками ВП ГУНП в Київській області, затверджений т.в.о. начальника ГУ НП в Київській області полковником поліції ОСОБА_5 (а.с. 8-22).

У відповідності до змісту висновку службового розслідування, комісією встановлено наступні обставини.

10 червня 2019 року до Головного управління Національної поліції в Київській області надійшов рапорт заступника начальника управління - начальника відділу комплектування УКЗ ГУНП в Київській області підполковника поліції Кутового В.В. щодо можливих порушень службової дисципліни заступником начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського ВП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_1 .

У вказаному рапорті зазначено, що 08.06.2019 помічником відповідального по Головному управлінню підполковником поліції ОСОБА_2 було перевірено стан несення служби добових нарядів Ірпінського ВП ГУНП в Київській області згідно затвердженого плану перевірок організації роботи нарядів підрозділів Головного управління.

Так, о 13 год. 15 хв. у ході проведення перевірки роботи нарядом чергової служби Ірпінського ВП ГУНП в Київській області було встановлено, що оперативний черговий по відділу поліції, а саме майор поліції ОСОБА_1 , мав ознаки, схожі на стан алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, непевні рухи, хитку ходу).

По прибуттю керівництва Ірпінського ВП ГУНП в Київській області начальника Бучанського відділення поліції Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , було викликано наряд сектору реагування патрульної поліції у складі: старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 та інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , з приладом ARAM-3622 "DRAGER", для вимірювання рівня алкоголю.

О 14 год. 16 хв. перевіркою вказаним приладом встановлено вміст алкоголю в парах видихуваного повітря ОСОБА_1 - 0,92 проміле.

Показники приладу ARAM-3622 "DRAGER", ОСОБА_1 підтверджувати відмовився.

У своїх поясненнях, наданих 11.06.2019 з приводу вказаного службового розслідування позивач зазначив, що алкогольні напої під час несення служби й за добу до заступання на чергування не вживав, оскільки має хворобу серця, й так як боліло серце, вживав тільки ліки у вигляді таблеток та крапель під назвою «Корвалол», на підтвердження чого надав відповідні докази медичного обстеження.

За результатами службового розслідування та на підставі його матеріалів, склад комісії зазначив, що можливо зробити висновок, що інформація у рапорті заступника начальника управління - начальника відділу комплектування УКЗ ГУНП в Київській області підполковника поліції Кутового В.В. щодо порушення службової дисципліни заступником начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського ВП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_1 , яке виразилось у перебуванні на службі у стані алкогольного сп`яніння, знайшла своє підтвердження.

19 червня 2019 року Головним управління Національної поліції в Київській області було видано наказ № 1282 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», в якому зазначено, що за порушення службової дисципліни, вимог статті 3, підпунктів 1, 2 та 3 пункту 1 статті 18, статей 19 та 64 Закону України «Про Національну поліцію» підпункту 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпункту 6 пункту 2 розділу 2 "Правил етичної поведінки поліцейських", затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у перебуванні на добовому чергуванні у стані алкогольного сп`яніння (0,92 проміле), заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції (а.с. 38-39).

Надалі, 21.06.2019 Головним управлінням Національної поліції в Київській області прийнято наказ №279 о/с "По особовому складу", яким майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника сектору реагування патрульної поліції, на підставі пункту шостого частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), звільнено зі служби з 21.06.2019 (а.с. 46).

Позивач вважає, що він не вчиняв дисциплінарного проступку, у зв`язку із чим, його звільнення зі служби є незаконним та безпідставним, а тому, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VІІІ).

Відповідно до приписів частини першої статті 17 Закону №580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині першій статті 18 Закону №580-VІІІ передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.04.2016 року №326, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 року за №778/28908, затверджено Правила етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС. Ці Правила як зібрання основних професійно-етичних норм визначають для працівників МВС принципи етики, якими є зокрема гідна поведінка: повага до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів у стосунках з громадянами; недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

Статтею 64 Закону №580-VІІІ визначено текст Присяги працівника поліції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 19 Закону №580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною першою статті 12 Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У відповідності до частини першої статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.18, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2019 за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Пунктом першим Розділу V Порядку №893 закріплено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі пункту першого Розділу VІ Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Судовим розглядом справи встановлено, що на підставі отриманого рапорту щодо можливих порушень службової дисципліни майором поліції ОСОБА_1 , посадовими особами відповідача ініційоване службове розслідування, результати якого, стали підставою для прийняття оскаржуваних наказів.

Дослідивши обставини справи та проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про хибність та безпідставність тверджень відповідача, відображених у документах, оформлених за результатами проведеного службового розслідування, зважаючи на наступне.

Так, в основу висновків відповідача про порушення позивачем службової дисципліни, покладено твердження комісії щодо перебування ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, як у висновку службового розслідування, так і у відзиві на позовну заяву, єдиним доказом такої обставини, на який посилається Головне управління Національної поліції у Київські області обґрунтовуючи правомірність своїх дій, є показник ступеню алкогольного сп`яніння (0,92%), визначений пристроєм ARAM-3622 "DRAGER".

Однак, проаналізувавши надані сторонами пояснення та докази, суд зазначає, що доводи відповідача у цій частині не є достатніми для визнання позивача винним у вчиненні дисциплінарного проступку, з огляду на наступне.

Першочергово, суд зауважує, що відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, розміщеного на офіційному сайті Міністерства охорони здоров`я України, технічний пристрій газоаналізатор "Drager Alcotest - 6810", за допомогою якого, згідно з матеріалів службового розслідування було проведено огляд позивача на стан алкогольного сп`яніння, не внесений у перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України.

При цьому, свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 приладу електродіагностичного - газоаналізатора "Drager Alcotest 6810", згідно Наказу МОЗ від 10.02.2010 року №95, було дійсне тільки до 10.02.2015 (а.с. 173).

До того ж, суд зазначає, що не розцінює надане відповідачем свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 17.12.2018 №12-01/9282 як доказ, адже зазначене свідоцтво повіряє газоаналізатор Alcotest - 6810 ARBN-0660, у той час, як згідно роздруківки з принтеру Drager, тестування на алкоголь позивача здійснено за допомогою приладу Alcotest - 6810 ARAM-3622.

З наведеного убачається, що огляд позивача на стан алкогольного сп`яніння було проведено за допомогою пристрою, який, з наведених вище підстав, фактично не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан сп`яніння - 08.06.2019, а відтак, покази цього засобу не можуть вважатися допустимим доказом.

Встановлені обставини позбавляють суд можливості визнати результати огляду за допомогою газоаналізатору "Drager Alcotest 6810" ARAM-3622, як беззаперечний доказ перебування позивача у нетверезому стані і дають суду підстави дійти висновку про те, що стан алкогольного сп`яніння останнього у визначеному законом порядку встановлений не був.

Cуд звертає увагу на приписи Тимчасової інструкції про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння, затверджену заступником Міністра охорони здоров`я СРСР № 06-14/33-14 від 01.08.1988, та доданими до неї Методичними вказівками медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння, якими на даний час регламентується процедура огляду громадян для встановлення стану сп`яніння та особливості клінічного обстеження громадян.

Згідно абзацу 4 розділу «Алкогольне сп`яніння» Методичних вказівок, основою медичного висновку при встановленні синдрому алкогольного сп`яніння є уважне клінічне обстеження особи, яка оглядається, хімічні реакції мають додаткове значення.

У судовому засіданні та позовній заяві, позивачем пояснено, що після того, як працівники відповідача провели освідування ОСОБА_1 на факт вживання алкогольних напоїв за допомогою спеціального приладу "DRAGER", він звернувся до медичної установи для дослідження крові, оскільки мав сумніви щодо достовірності показника приладу.

Водночас суд наголошує, що матеріали справи не містять докази того, що у ході освідування ОСОБА_1 , йому, у відповідності до нормативного порядку, було запропоновано пройти клінічний огляд, тому останній був вимушений самостійно звернутись до медичної установи.

Так, відповідно до висновку, який міститься в Акті судово-токсикологічного дослідження №412 від 19.06.2019, зазначено: «При судово-токсикологічному дослідженні кровігр-на ОСОБА_1 , 43 роки, метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені" (а.с.43).

Враховуючи вищенаведене, висновки службового розслідування у частині перебування позивача під час несення служби 08.06.2019 у стані алкогольного сп`яніння, є лише припущеннями відповідних працівників відповідача, які не знайшли свого підтвердження, а навпаки спростовуються Висновком відділення судово-медичної токсикології Київського обласного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я, оформленим лікарем судово-медичним експертом-токсикологом першої кваліфікаційної категорії ОСОБА_9 .

Вказана обставина, на вимогу суду, підтвердилась листом в.о. директора Ірпінської центральної міської лікарні, наданим на підставі ухвали суду від 07.11.2019.

Між тим, встановлюючи обставини подій, які відбулись 08.06.2019, зокрема у частині доведення факту вживання позивачем ліків у зв`язку із наявною хворобою серця, суд з`ясував, що ОСОБА_1 страждає на гіпотонічну хворобу серця І-ІІ ступенів, у зв`язку із чим у 2016 році стаціонарно лікувався у поліклініці Головного управління МВС України у Київській області, на що вказує виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1468.

Однак, у ході огляду позивача 08.06.2019, на який ОСОБА_1 добровільно погодився, службові особи відповідача не взяли до уваги зазначений факт та його твердження про вживання ліків "Карвалол".

При цьому, суд наголошує, що обставинами для притягнення до дисциплінарною відповідальності, є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Крім того, під час проведення службового розслідування були відібрані письмові пояснення у начальника Бучанського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції Пиля Олександра Анатолійовича, поліцейський сектору реагування патрульної поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рядового поліції ОСОБА_10 , які у своїх поясненнях вказали, що ОСОБА_1 , 08.06.2019 перебував на службі у тверезому стані, без явних ознак алкогольного сп`яніння.

Отже, офіційний висновок медичної установи і очевидці подій, що відбувались 08.06.2019, на противагу показнику пристрою, який офіційно не дозволений до застосування, свідчать про те, що ОСОБА_1 під час несення служби (перебуваючи у добовому чергування) не вживав алкогольних напоїв, тобто знаходився у тверезому стані.

При вирішенні справи по суті, судом також враховується та обставин, що висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками ВП ГУНП в Київській області, затверджений т.в.о. начальника ГУ НП в Київській області полковником поліції Нєбитовим А., всупереч вимогам чинного законодавства, не містить підписів всіх членів дисциплінарної комісії.

Із наявного у матеріалах справи висновку встановлюється, що у ньому відсутній підпис члена комісії капітана поліції Семенюти О.М., а на передбаченому для підпису місці здійснено запис "відпутска".

Суд наголошує, що вказана обставина є порушенням вимог до оформлення висновку дисциплінарного розслідування, закріплених у Дисциплінарному статуті.

Також, слід звернути увагу, що до позивача відповідачем було прийнято рішення про застосування найвищого дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, яке є найсуворішим.

Суд звертає увагу, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 21.05.2014 та від 01.07.2014 (реєстраційні номери судових рішень в ЄДРСР - 39088425 та 39891898 відповідно).

Згідно частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У позовній заяві позивач просить суд поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 21 червня 2019 року.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На думку суду, належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача є поновлення позивача на посаді, з якої його було незаконно звільнено, тобто на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа №21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

У пункті 6 Постанови "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 №13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У відповідності до довідки Головного управління Національної поліції в Київській області від 06.08.2019 №523, загальна сума нарахованого грошового забезпечення за період з квітня по травень 2019 року становить 26400,28 грн (а.с. 62).

При цьому, кількість календарних днів, за які позивачу нараховане грошове забезпечення складає 61 день: 30 днів у квітні 2019 року та 31 день у травні 2019 року.

Отже, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 432,79 грн ( 26400,28 грн/61).

Суд зазначає, що період вимушеного прогулу позивача складає 151 днів та обраховується починаючи з першого дня після звільнення - з 22.06.2019 по день прийняття рішення суду про поновлення позивача на посаді, тобто по 19.11.2019.

При цьому судом було враховано, що грошове забезпечення за лютий 2019 року та березень 2019 року позивачу виплачувалось за роботу повний календарний місяць (без вихідних днів), тому при обчисленні тривалості вимушеного прогулу суд виходив з кількості календарних днів, що минули з 22.06.2019 по 19.11.2019, оскільки робочий час працівників поліції є ненормованим.

Враховуючи, що кількість днів вимушеного прогулу складає 151 днів, середнє грошове забезпечення позивача за час вимушеного прогулу становить 65351,29 грн (432,79 грн х 151 дні).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що сума середнього грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу в розмірі 48936,03 грн підлягає стягненню з ГУ НП в Київській області.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені відповідачем під час розгляду адміністративної справи, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи позивача, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно із пунктами 2-3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 19 червня 2019 року № 1282 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 21.06.2019 № 279 о/с «По особовому складу» про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 21 червня 2019 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 65351 (шістдесят п`ять тисяч триста п`ятдесят одна) грн 29 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області (ідентифікаційний код 40108616) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у розмірі 13200 (тринадцять тисяч двісті грн) грн 14 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата складення і підписання повного тексту рішення - 29 листопада 2019 р.