Справа № 223/742/19
Суддя: Дочинець С. І.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 223/742/19
Провадження номер: 2-а/223/17/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області, діючий як місцевий адміністративний суд в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до Мангушського відділення поліції ГУНП в Донецькій області, Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів Мангушського відділення поліції ГУНП в Донецькій області, Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 04 липня 2019 року близько 08 години 40 хвилин, керуючи автомобілем Chevrolet Aveo рухався в південному напрямку по дорозі номер НОМЕР_1 . Біля смт Мангуш позивач був зупинений сержантом поліції Вотюговим І.С., який звинуватив ОСОБА_1 у невиконанні вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», у зв`язку з чим була складена спірна постанова. Постановою серії ДП18 №350244 від 04.07.2019 року про адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 гривень за порушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з тим, що на момент оформлення спірної постанови позивач рухався до с. Юрївка для відпочинку, останні мав великі сумніви, що матиме змогу вчасно оскаржити постанову, тому здійснив оплату штрафу 05.07.2019 року на користь головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області. Не зважаючи на те, що штраф ОСОБА_1 був сплачений, останній вважає притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, незаконним та необґрунтованим.

Позивач стверджує, що при складанні оскаржуваної постанови були порушені його права та процедура притягнення до адміністративної відповідальності. Працівником поліції не надано будь-яких доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не повідомлена та не роз`яснено останньому його права. З огляду на викладене, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №350244 від 04 липня 2019 року, ухвалену сержантом поліції Мангушського відділення поліції ГУНП в Донецькій області Вотюговим Ігорем Михайловичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Закрити справу пр адміністравтине правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Стягнути з головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області на користь ОСОБА_1 255,00 гривень, сплаченого штрафу за порушення Правил дорожнього руху.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від представника відповідача на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області.

Окрім того, від Управління Державної казначейської служби України у Мар`їнському районі Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти задоволення вимог позову ОСОБА_1 та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що у відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Зауважили, що вимоги позивача про стягнення з Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області сплаченого штрафу за порушення Правил дорожнього руху є безпідставною, оскільки управлінням не було порушено прав ОСОБА_1 . При цьому казначейство лише забезпечує контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету і здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, а спірні правовідносини виникли між позивачем та сержантом поліції Мангушського відділення ГУНП в Донецькій області.

Представник відповідача Мангушського відділення поліції ГУНП в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності представника Мангушського відділення поліції ГУНП в Донецькій області до суду не надходило

Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомленого представника відповідача, який не повідомив суд про причини неявки в судове засідання для розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Суд, вивчивши позов та відзив на позов, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З наданої до суду неналежної якості копії постанови не вбачається: серії та номер постанови; найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату та місце розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, місце проживання чи перебування); дата, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; опис обставин, установлених під час розгляду справи (суть адміністративного правопорушення); нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (вид адміністративного стягнення та його розмір) (а.с. 6).

Відповідно до дублікату квитанції №0.0..1 від 05.07.2019 року ОСОБА_1 на рахунок Казначейства України було сплачено штраф за порушення ПДР у сумі 255,00 гривень (а.с. 7).

Будь-яких інших доказів сторонами не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституціє та Законами України.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень. Однак, не дивлячись на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, представник відповідача Мангушського відділення поліції ГУНП в Донецькій областіу судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву чи будь-яких доказів, які б спростовували посилання позивача та/або обґрунтовували правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та його вину (матеріали фотозйомки, відеозйомки, покази свідків тощо) суду не надав та не довів, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані вимоги статті 280 КУпАП, а права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, не були порушені.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Однак, враховуючи, що вирішуючи питання про доцільність або недоцільність скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, з наданих до суду письмових доказів, зокрема, копії постанови неналежної якості, неможливо встановити: серії та номеру даної постанови; прізвище, ім`я, по батькові суб`єкта владний повноважень, який виніс зазначену постанову; дату, час, місце і суть вчиненого адміністративного правопорушення, а також нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Окрім того, з наданої до суду копії постанови не вбачається чи саме відносно ОСОБА_1 та у зв`язку з яким саме правопорушенням вона була складення.

При цьому, суд вважає необхідним відзначити, що в даному випадку на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності його дій та законності винесеного рішення, а на позивача в свою чергу покладається обов`язок довести факт того, що відносно нього було прийняте оскаржуване ним рішення.

Однак, наданими до суду доказами не доведено та не може бути встановлено в судовому засіданні факту складання відносно позивача ОСОБА_1 постанови серії ДП18 №350244 від 04 липня 2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до висновку про недоцільність та неможливість задоволення вимог позову в частині скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо стягнення з Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області сплаченого позивачем штрафу, суд виходить з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

З огляду на викладене, враховуючи, що стягнення з Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області сплаченого позивачем штрафу, не є спором щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а тому, в даному випадку обов`язок доказування покладається на позивача.

Однак, враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 на підтвердження зазначеної позовної вимоги надано до суду в якості доказу лише дублікату квитанції №0.0..1 від 05.07.2019 року щодо сплати ним суми штраф за порушення ПДР у розмірі 255,00 гривень, з якого не вбачається за яке саме порушення Правил дорожнього руху останнім було сплачено штраф, за яким саме рішенням з ОСОБА_1 було стягнуто даний штраф та чи було зазначену суму штрафу зараховано на рахунок Казначейства України. Тому, суд приходить до висновку про недоцільність та неможливість задоволення вимог позову щодо стягнення з Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області сплаченого позивачем штрафу, у зв`язку з їх недоведеністю.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 7, 251, 268, 280, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 7-9, 77, 94, 229, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог позову ОСОБА_1 до Мангушського відділення поліції ГУНП в Донецькій області, Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.