Справа № 826/16457/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Кучми А.Ю. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнання неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо врахування величини оцінки одного року страхового стажу 1 % при перерахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 01 жовтня 2017 року, обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії щодо виплати пенсії ОСОБА_1 в раніше встановленому розмірі, а саме 11808 грн 43 коп. з 01 жовтня 2017 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку дослідженим доказам та неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що ОСОБА_1 отримує пенсію в максимальному розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а розрахунок пенсії здійснений у повній відповідності до вимог зазначеного Закону.

Відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від позивача не надходив.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року - змінити виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 12 червня 2018 року про перерахунок пенсії, у якій просив обчислювати її розмір з урахування середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014-2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Листом від 05 липня 2018 року № 33703/02/Р-2987 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що розрахунок пенсії відповідає матеріалам пенсійної справи та чинному законодавству.

Не погоджуючись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що застосування відповідачем коефіцієнту страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1 % при здійсненні перерахунку пенсії позивачу, відповідає вимогам чинного законодавства.

Разом з тим суд першої інстанції також врахував, що внаслідок проведеного перерахунку пенсії, розмір призначеної пенсії зменшено з 11664 грн 11 коп. до 10985 грн 69 коп., що є порушенням п. 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Звертаючись до суду із адміністративним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач протиправно зменшив величину оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1%. На думку позивача, застосування величини оцінки одного року страхового стажу 1% є обмеженням, яке призводить до звуження змісту та обсягу його права на пенсійне забезпечення і порушує ст. 22 Конституції України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На час призначення пенсії ОСОБА_1 , положеннями ст. 25 вказаного Закону було передбачено, що величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках) за період участі тільки в солідарній системі дорівнює 1,35 %, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08 %.

З 11 жовтня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким були внесені зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, що діє з 11 жовтня 2017 року, за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1 %.

Також розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» був доповнений п. 43, який передбачає, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно з листом від 05 липня 2018 року № 33703/02/Р-2987 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року та відповідно до п. 43 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при розрахунку пенсії використало величину оцінки одного року страхового стажу, яка дорівнює 1 %.

Таким чином, дії відповідача щодо зменшення величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% були вчинені у зв`язку запровадженням з 11 жовтня 2017 року нового порядку обчислення страхового стажу.

Позивач зазначав, що застосування норм права, які призводять до зменшення коефіцієнту страхового стажу суперечить ст. 22 Конституції України.

У відповідності до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005 зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Під час розгляду та вирішення даної справи колегія суддів враховує, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» був змінений порядок перерахунку пенсії в цілому, а не лише величина оцінки одного року страхового стажу.

При вирішенні питання про те, чи призвели відповідні зміни до звуження змісту та обсягу набутих позивачем прав на соціальний захист необхідно враховувати положення вказаного Закону в комплексі, а не лише його окрему норму.

Крім того Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлені гарантії, спрямовані на недопущення звуження змісту та обсягу набутого права на пенсію під час здійснення її перерахунку.

Так, у відповідності до п. 4 розділу XV «Прикінцеві положення» вказаного Закону у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Суд першої інстанції встановив, що станом на 01 вересня 2017 року розмір пенсії до виплати становив 10740 грн., де: 11664 грн 11 коп. - розмір пенсії за віком; 144 грн 32 коп. - доплата за понаднормативний стаж (11 років); (-) 1068 грн 43 коп. - розмір, що не виплачується з метою приведення пенсії у відповідність до максимальної величини.

З 01 жовтня 2017 року розмір пенсії до виплати також становив 10740 грн., де: 10985 грн 69 коп. - основний розмір пенсії; 159 грн 72 коп. - доплата за понаднормативний стаж (11 років); (-) 405 грн 41 коп. - розмір, що не виплачується з метою приведення пенсії у відповідність до максимальної величини.

Отже, внаслідок проведеного перерахунку, розмір призначеної пенсії зменшився з 11808 грн 43 коп. до 11145 грн 41 коп.

У зв`язку з цим колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосування п. 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена норма права гарантує не скасування здійсненого перерахунку, а лише виплату пенсії у раніше встановленому розмірі.

Незважаючи на те, що станом на 01 вересня 2017 року розмір нарахованої пенсії становив 11808 грн 43 коп., ОСОБА_1 фактично виплачувалося 10740 грн 00 коп. з огляду на те, що законом встановлені обмеження максимального розміру пенсії.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Зазначена норма права вказує на те, що до 31 грудня 2017 року розмір пенсії не міг перевищувати 10740 грн 00 коп.

Разом з тим, починаючи з 01 січня 2018 року максимальний розмір пенсії визначається виходячи з прожиткового мінімуму, установленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2018 року - 1373 грн 00 коп., з 1 липня - 1435 грн 00 коп., з 1 грудня - 1497 грн 00 коп.

Відтак, максимальний розмір пенсії з 01 січня 2018 року дорівнює 13730 грн 00 коп., з 1 липня - 14350 грн 00 коп., з 1 грудня - 14970 грн 00 коп.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 , у відповідності до п. 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має право на отримання пенсії у раніше встановленому розмірі починаючи з 01 січня 2018 року.

Підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії щодо виплати пенсії ОСОБА_1 в раніше встановленому розмірі, а саме - 11808 грн 43 коп., за період з 01 жовтня по 31 грудня 2017 року були відсутні.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення дати, з якої позивач має право на отримання пенсії в раніше встановленому розмірі.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача лише частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 14 червня 2019 року та є підставою для його зміни.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказав та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, проте не вірно визначив дату, з якої позивач має право на отримання пенсії у розмірі 11808 грн 43 коп. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року - змінити.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року - змінити, виклавши абзац другий її резолютивної частини в такій редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії щодо виплати пенсії ОСОБА_1 в раніше встановленому розмірі, а саме - 11808 грн 43 коп., з 01 січня 2018 року».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Кучма

Є.В. Чаку