Справа № 400/499/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/499/19

Головуючий першої інстанції Лісовська Н.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 25.04.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Транзас Україна» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

21.02.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) «Транзас Україна» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 21.11.2018р.: №№1 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1376,46грн., у томі числі 1101,17грн. за податковими зобов`язаннями та 275,29грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; 1 щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності у розмірі 6882,34грн., у томі числі 5505,87грн. за податковими зобов`язаннями та 1376,47грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при здійсненні митного оформлення товару SAILOR 5051 AIR SART не порушено правил класифікації товарів, оскільки вищезазначений товар є портативним приладом із вбудованою системою самоідентифікації та GPS, який підпадає під визначення товарної позиції за кодом згідно з УКТ ЗЕД, а не стаціонарним передавачем окремого короткого сигналу SOS, а тому висновки податкового органу за результатом перевірки є протиправними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті на їх підставі, підлягають скасуванню.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2019р. позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції при вирішені справи обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у період з 16.10.2018р. по 22.10.2018р. на підставі направлень, працівниками відповідача згідно з п.1 ч.2 ст.351 Митного кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДФС у Миколаївській області від 09.10.2018р. №2218, проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Транзас Україна» щодо дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи в частині правильності класифікації товару під час митного оформлення товарів за митними деклараціями від 07.09.2018р. №UA504170/2018/007796; від 31.08.2017р. №UA504170/2017/7488; від 10.03.2017р. №UA504170/2017/2058; від 05.07.2016р. №504070000/2016/5100 та від 16.11.2015р. №504070000/2015/5955.

За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням ДФС у Миколаївській області складений акт №2607/14-29-14-11/19285560 від 31.10.2018р., яким встановлено порушення позивачем ст. 69 Митного кодексу України (далі МК України), Закону України «Про митний тариф України», правил 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД (надалі Основних правил), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 5505,87грн., за митними деклараціями: від 31.08.2017р. №UA504170/2017/7488 на суму 595,57грн.; від 07.09.2018 р. №UA504170/2018/007796 на суму 4910,30грн.; п.187.1 ст.187, п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України (надалі ПК України), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ПДВ на загальну суму 1101,17грн. за митними деклараціями: від 31.08.2017р. №UA504170/2017/7488 на суму 119,11грн.; від 07.09.2018р. №UA504170/2018/007796 на суму 982,06грн. /а.с.17-27/

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Миколаївській області 21.11.2018р. винесено податкові повідомлення-рішення: №№1 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1376,46грн., у томі числі 1101,17грн. за податковими зобов`язаннями та 275,29грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; 1 щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності у розмірі 6882,34грн., у томі числі 5505,87грн. за податковими зобов`язаннями та 1376,47грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. /а.с.28-31/

Листом ТОВ «Транзас Україна» подано до Державної фіскальної служби України скаргу на вищезазначені податкові повідомлення-рішення. /а.с.32-38/

Рішенням Державної фіскальної служби України від 29.01.2019р. №4492/6/99-99-11-06-03-25 податкові повідомлення-рішення від 21.11.2018р. №№1, 1 залишені без змін, а скарга ТОВ «Транзас Україна» залишена без задоволення. /а.с.39-43/

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 345 МК України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених ст.102 ПК України.

Пунктом 1 ч.3 цієї статті кодексу встановлено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Частиною 2 ст. 351 МК України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Отже, МК України передбачена можливість здійснення органом доходів і зборів митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Наказом Головного управління ДФС у Миколаївській області від 09.10.2018р. №2218 призначено проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Транзас Україна», у зв`язку з чим направлено позивачу письмове повідомлення від 10.10.2018р. №688/14-29-14-11 про її проведення у період з 16.10.2018р. по 22.10.2018р. /а.с.17-18/

Перевіркою електронних документів податковим органом, встановлено що ТОВ «Транзас Україна» в зоні діяльності Миколаївської митниці ДФС, зокрема на підставі митних декларацій від 31.08.2017р. №UA504170/2017/7488; від 07.09.2018 р. №UA504170/2018/007796, здійснено декларування товару радіонавігаційне обладнання SAILOR 5051 AIS SART за кодом згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 0%). /а.с.19/

Враховуючи положення Основних правил інтерпретації класифікації товарів 1, 6, затверджених Законом України «Про Митний тариф України», податковий орган дійшов висновку про те, що товар радіонавігаційне обладнання SAILOR 5051 AIS SARTЮ, підлягає класифікації у товарній під категорії кодом згідно УКТ ЗЕД по митним деклараціям від 31.08.2017р. №UA504170/2017/7488; від 07.09.2018 р. №UA504170/2018/007796 (ставка ввізного мита повна 6%). /а.с.22/

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Відповідно до п.1 Основних правил, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил: (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного; (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Відповідно до правила 3 (а) у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару.

Пунктом 6 Основних правил передбачено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Оцінюючи обставини справи, суд виходить з того, що визначення за товарною позицією 8526 сформульовано в поясненнях до УКТ ЗЕД, затверджених наказом ДФС України від 09.06.2015р. №401, які побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів версії 2012 р. і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

У товарну позицію 8526 згідно з УКТ ЗЕД включаються: обладнання радіонавігаційне (наприклад, радіомаяки і радіобуї з фіксованою або поворотною антенами; приймачі, що включають радіокомпаси, обладнані групою антен або спрямованою рамковою антеною). Також включаються приймачі глобальної супутникової мережі позиціонування (GPS). Обладнання навігаційне радіолокаційне суднове чи встановлене на літальному апараті, яке включає портове радіолокаційне обладнання, і розпізнавальне обладнання, розміщене на буях, маяках і т.п. Прилади, застосовані під час заходу на сліпу посадку чи для регулювання руху в аеропортах. Вони є дуже складними. Радіолокаційні прилади для вимірювання висоти (радіовисотоміри), радіолокаційні прилади оповіщення про повітряний напад, прилади визначення дальності та напрямку стрільби для морської або протилітакової зброї. Радіолокатор метеорологічний для відстеження штормових хмар або метеорологічних куль-зондів. Устаткування для сліпого бомбо скидання. Відповідачі радіолокаційні; вони приймають імпульси радіолокатора і передають імпульси, що часто несуть накладену розвідувальну інформацію, у відповідь на імпульси, що вони приймають. Відповідачі використовуються на літальних апаратах, щоб надати можливість їх впізнання операторами радіолокатора, і в кулях-зондах з приладами для визначення дальності та напрямку, а також для передавання метеорологічної інформації. Радіоприлади для дистанційного керування суднами, безпілотними літальними апаратами, ракетами, снарядами, іграшками, моделями суден або літальних апаратів і т.п.

У товарну позицію 8517 згідно з УКТ ЗЕД включаються телефонні апарати, включаючи апарати телефонні для сотових мереж зв`язку та інших безпроводових мереж зв`язку; інша апаратура для передачі або приймання голосу, зображень та іншої інформації, включаючи апаратуру для комунікації в мережі проводового або безпроводового зв`язку (наприклад, в локальній або глобальній мережі зв`язку), крім передавальної або приймальної

апаратури товарних позицій 8443, 8525, 8527 або 8528.

У товарну підкатегорію входять стаціонарні радіопередавачі. Деякі види, котрі використовуються головним чином на великих об`єктах, містять спеціальні пристрої, такі як апаратура засекречування та мультиплексні прилади (що використовуються для

відправки більше двох повідомлень одночасно); радіотелефонні передавачі для моторних транспортних засобів, кораблів, літаків, потягів та ін.; автоматичні передавачі сигналів SOS з кораблів, літаків та ін.

Так, на підставі інформації з офіційного веб-сайту виробника COBHAN (www.cobham.com) позивач вказує, що характерними особливостями обладнання SAILOR 5051 AIS SART є його портативність, автономність, наявність вбудованого приймача супутникової навігації (GPS), можливість передавати безперервно протягом тривалого часу інформацію про тих, хто вижив, включаючи структуровані повідомлення сповіщень, інформацію про місцезнаходження GPS і унікальний серійний ідентифікаційний номер.

Разом з тим, апелянт з посиланням на дані мережі Інтернет (www.polaris-as.dk та www.cobham.com) стверджує, що SAILOR 5051 AIS SART це удосконалений пристрій для розшукування тих, хто залишився живий та призначений для використання тільки у надзвичайних ситуаціях для автоматичної передачі аварійного сигналу судна. Це компактний, простий та портативний пристрій який може бути встановлений на стіну на борту або зберігається всередині рятувального судна для швидкої експлуатації, передає інформацію про тих хто вижив, включаючи структуровані повідомлення сповіщень, інформацію про місцезнаходження GPS.

Отже, колегія суддів вважає, що визначальними особливостями вищезазначеного обладнання є його портативність та наявність вбудованого приймача супутникової навігації (GPS), що виключає можливість його віднесення до підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а тому висновки податкового органу є необґрунтованими.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №631 затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа. (надалі Порядок №631)

Згідно п.4.5.5. Порядку №631 при здійсненні митного оформлення митної декларації виконуються такі митні формальності, зокрема, перевірка правильності класифікації товарів.

Однак, при здійсненні митних формальностей за митними деклараціями від 31.08.2017р. №UA504170/2017/7488; від 07.09.2018 р. №UA504170/2018/007796 у митного органу не виникло сумнівів щодо віднесення позивачем обладнання SAILOR 5051 AIS SART до товарної позиції 8526 згідно з УКТ ЗЕД. /а.с.52-60/

Посадові особи митного посту здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Отже, відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації.

Виходячи зі змісту ч.6 ст.69 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями, серед іншого, є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відсутність або недоведеність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за таке правопорушення.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.