Справа № 398/512/17 (2-іс/340/10/19)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 398/512/17 (2-іс/340/10/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року в адміністративній справі № 398/512/17 (суддя І інстанції Петренко О.С.)

за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області (відповідач-1) та головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгорецького Василя Вікторовича (відповідач-2) про визнання незаконним припису,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просила:

1) скасувати постанову № 33/2017-Ол від 15 лютого 2017 року Управління ДАБІ в Кіровоградській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 7 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн;

2)визнати незаконним протокол №25/2017-Ол від 02.02.2017 про адміністративне правопорушення;

3) визнати незаконним припис № 37/2017-Ол від 02.02.2017 про усунення порушення вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандарті і правил.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 4 січня 2019 року вказаний позов, в порядку вимог ст. 29 КАС України передано на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року роз`єднано позовні вимоги у справі. Позов у частині визнання незаконним припису № 37/2017-Ол від 02.02.2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності виділений у самостійне провадження.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року адміністративний позов про визнання незаконним припису № 37/2017-Ол від 02.02.2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності задоволений у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам відповідача-1 щодо виконання позивачем будівельних робіт за відсутності декларації про початок виконання будівельних робіт, яка передбачена частиною 1 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"(в редакції, що діяла на момент перевірки), відсутності у позивача документів, які надавали право на виконання будівельних робіт, а також застосування судом до спірних відносин Порядку № 698.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції- без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

АДРЕСА_2 за адресою АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (далі позивач), що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 10 травня 1993 року. Відповідно до вказаного свідоцтва та технічного паспорта зазначена квартира розташована в одноквартирному будинку індивідуальної забудови (а.с. 22-27).

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 1090 від 28.12.2006 "Про дозвіл на будівництво в індивідуальному житловому секторі", позивачеві надано дозвіл на будівництво тамбуру до квартири АДРЕСА_4 (а.с. 28).

На підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 1090 від 28.12.2006 позивачем отриманий будівельний паспорт (дозвіл) на будівництво тамбура до квартири АДРЕСА_2 . Будівельний паспорт (дозвіл) узгоджено з Державним пожежним наглядом, з Державним санітарним наглядом, з службовою Головного архітектора міста та відділом житлового забезпечення міськвиконкому (а.с. 29-30).

2 лютого 2017 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області на підставі заяви ОСОБА_2 (а.с. 11), який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , та направлення № 42 від 31.01.2017 (а.с. 12) проведено позапланову перевірку виконання будівельних робіт з будівництва з прибудови (тамбура) до квартири АДРЕСА_4 .

У той же день за результатами проведення позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгорецьким В.В. складено Акт № 34/2017-Ол від 02.02.2017, згідно з яким зафіксовано добудову до квартири АДРЕСА_4 , що є порушенням п. 2 ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"(в редакції, яка діяла на момент перевірки) (а.с. 13-14).

Також 02.02.2017 складено Протокол № 25/2017-Ол про адміністративне правопорушення (а.с. 15-16) та Припис № 37/2017-Ол, в якому викладено вимоги щодо приведення земельної ділянки до попереднього стану та знесення вищезазначеної добудови, зведеної без подання декларації про початок виконання будівельних робіт до 02.03.2017. Підставою внесення припису зазначено порушення позивачем п. 2 ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". (а.с. 31-32).

15 лютого 2017 року головним відповідачем-2 прийнято Постанову № 33/2017-Ол, якою позивач визнано винуватою, у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 7 ст. 96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 гривень. (а.с. 20).

Не погоджуючись з приписом і вважаючи його протиправним, позивач звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача всіх дозвільних документів, відповідно до вимог Закон України "Про планування і забудову територій" № 1699-ІІІ від 20.04.2000р. (в редакції, що діяла на момент отримання дозвільної документації та будівництва), а також, висновку, що припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 37/2017-Ол від 02.02.2017 винесений на усунення порушень, які необґрунтовано та безпідставно встановлені актом перевірки.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження відповідача-1 у спірних правовідносинах та порядок їх реалізації на час проведення перевірки та прийняття оскарженого припису визначалися, зокрема Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі Порядок № 553).

Відповідно до частини 1 ст. 41 Закону № 3038-VI (у редакції, чинній на момент проведення перевірки) державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проведення архітектурно-будівельного контролю регулюється Порядком № 553, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

За приписами п. 5 Порядку № 553 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з п. 12 Порядку № 553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Зважаючи, що на момент оформлення, узгодження та отримання дозвільної документації для виконання будівельних робіт позивачем, діяв Закон України "Про планування і забудову територій" № 1699-ІІІ від 20.04.2000 (далі Закон України № 1699-ІІІ), який втратив чинність з прийняттям Закону № 3038, застосуванню до спірних відносин також підлягають саме приписи Закону України № 1699-ІІІ.

Частиною 1 ст. 28 Закону України № 1699-ІІІ (тут та далі у редакції, чинній на момент отримання дозвільної документації) унормовано, що проектна документація на будівництво об`єктів містобудування розробляється згідно з вихідними даними на проектування з дотриманням вимог державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови та затверджується замовником в установленому законом порядку.

За приписами частини 2 ст. 28 Закону України № 1699-ІІІ порядок розроблення і затвердження проектної документації на будівництво об`єктів містобудування встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань архітектури та містобудування.

Так, ст. 29 Закону № 1699-ІІІ (в редакції, що діяла на момент отримання дозвільної документації) визначала, що дозвіл на виконання будівельних робіт це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі:

- проектної документації, погодженої та затвердженої в порядку, визначеному законодавством;

-документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а у разі, якщо замовник (забудовник) не є власником чи користувачем земельної ділянки, також подається нотаріально засвідчена згода власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки, а якщо ділянка перебуває у користуванні, - нотаріально засвідчені згоди власника та користувача земельної ділянки на її забудову;

- рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об`єкта містобудування;

- документа про призначення відповідальних виконавців робіт та відомостей про здійснення авторського та технічного нагляду.

У разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування для отримання дозволу на виконання зазначених робіт додається копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт.

Видача та реєстрація дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється протягом одного місяця з дня подання заяви.

Отже, на момент оформлення, узгодження, отримання дозвільної документації позивачем для виконання будівельних робіт законодавством подання декларації про початок будівельних робіт не передбачалось.

Під час судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що будівельні роботи тривали у 2006-2007 роках.

Колегія суддів зазначає, що відповідачами не спростований факт здійснення позивачем будівництва тамбура у 2007 році належними та допустимими доказами.

Згідно з частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 58 Конституції України, визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За таких обставин положення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не можуть бути застосовані до позивача за дії, які нею були здійсненні у 2006 -2007 роках, оскільки цей Закон набрав чинності лише 12 березня 2011 року, тобто вже після виконання позивачем будівельних робіт.

У зв`язку з цим відповідачем-2 в акті перевірки помилково було зазначено про порушення позивачем під час зведення прибудови (тамбура) вимог законодавства, яке ще не було чинним на той час.

З огляду на викладене, апеляційний суд робить висновок, що припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області № 37/2017-Ол від 02.02.2017 про усунення порушення вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандарті і правил складено з порушенням Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

При цьому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних відносин Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 698, оскільки вказаний Порядок № 698 регулює здійснення саме державного архітектурно-будівельного нагляду відповідно до частини другої статті 41-1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. Проте посилання суду першої інстанції на Порядок № 698 не було підставою задоволення позову і не вплинуло на правильність вирішення спору.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області № 37/2017-Ол від 02.02.2017 є протиправним та підлягає скасуванню.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно досліджено обставини справи і надано оцінку всім доводам сторін, рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року в адміністративній справі № 398/512/17(2-іс/340/10/19) без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко