Справа № 320/129/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/129/19 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Ганечко О. М., Шурка О. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.09.2018 № -1008, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем - земельний податок з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 10 877,47 грн., від 05.09.2018 № -1008, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем - земельний податок з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 478,60 грн., від 11.07.2016 № 16688-1701, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем - земельний податок з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 9 776,23 грн. та від 18.08.2015 № 12515-17, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем - земельний податок з фізичних осіб за 2015 рік в розмірі 6 822,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при розрахунку відповідачем земельного податку базою оподаткування було взято помилкове значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що призвело до завищення розміру земельного податку з фізичних осіб.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з того, що рішенням суду скасовано витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, з яких при розрахунку відповідачем земельного податку базою оподаткування було взято значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказане призвело до завищення розміру земельного податку з фізичних осіб.

Апелянт в свою чергу, посилається на те, що при розрахунку податкових зобов`язань враховані відомості витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ті інформацію згідно листа Держгеокадастру у Київській області від 04.09.2018 року №32-10-0.25-1744/168-18, встановлені ставки податку на земельні ділянки.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2937 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 738167 від 17.07.2012, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та постійного користування за № 19021 від 17.07.2012, кадастровий номер :37:053:0158.

Цільове призначення земельної ділянки: для розміщення торгівельного комплексу з підсобними приміщеннями.

04.09.2017 позивачем у відділі у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Київській області було отримано витяги № 902, № 903 та № 898 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.09.2017 за 2015 - 2017 роки.

Згідно витягу № 902 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.09.2017 нормативна грошова оцінка земельної ділянки за 2015 рік становить 715 626,67 грн., її цільове призначення - для розміщення торгівельного комплексу з підсобними приміщеннями, коефіцієнт функціонального використання - 2,5.

Згідно витягу № 903 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.09.2017 нормативна грошова оцінка земельної ділянки за 2016 рік становить 1 025 493,01 грн., її цільове призначення - для розміщення торгівельного комплексу з підсобними приміщеннями, коефіцієнт функціонального використання - 2,5.

Згідно витягу № 898 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.09.2017 нормативна грошова оцінка земельної ділянки за 2017 рік становить 1 087 752,53 грн., її цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), коефіцієнт функціонального використання - 2,0.

Не погодившись із застосованими відділом у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Київській області у витягах № 902, № 903 та № 898 коефіцієнтами функціонального використання ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі № 820/4275/17 за позовом ОСОБА_1 до відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Київській області про оскарження витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок адміністративний позов задоволено.

Скасовано витяги відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Київській області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2015 рік від 04.09.2017 № 902, за 2016 рік від 04.09.2017 № 903 та за 2017 рік від 04.09.2017 № 898.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2018 рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі № 820/4275/17 залишено без змін.

З метою отримання оригіналів або засвідчених належним чином копій податкових повідомлень-рішень за платежем «Земельний податок з фізичних осіб» за 2015 -2017 роки, позивач 19.07.2018 звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області із заявою про видачу таких податкових повідомлень-рішень.

Відповідач надіслав корінці податкових повідомлень-рішень № 16688/1701 від 11.07.2016, № 12515-17 від 18.08.2015, розрахунок плати за землю з фізичних осіб за 2015-2016 роки та лист № 3730/В/10-36-13-01 від 21.08.2018, в якому зазначив, що Вишгородським відділенням ГУ ДФС у Київській області направлено запит № 2139/10-36-53 від 03.08.2018 до відділу у Вишгородському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку за 2017-2018 роки на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: с. Хотянівка Вишгородського району Київської області, кадастровий номер :37:053:0158, цільове призначення - розміщення торгівельного комплексу з підсобними приміщеннями, для визначення суми земельного податку та формування нових податкових повідомлень-рішень за 2017-2018 роки відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Згідно розрахунку контролюючого органу податкові зобов`язання позивача за період 2015-2018 роки у загальному розмірі складають 44 270,80 грн., з яких: за 2015 рік - 6 822,21 грн.; за 2016 рік - 10 254,83 грн.; за 2017 рік - 10 877,47 грн.; за 2018 рік - 16 316,29 грн.

У вересні 2018 року контролюючим органом позивачеві було вручено оригінали податкових повідомлень-рішень від 05.09.2018 № -1008, яким визначено суму грошового зобов`язання за 2016 рік - 478,60 грн., № -1008, яким визначено суму грошового зобов`язання за 2017 рік - 10 877,47 грн. та № -1008, яким визначено суму грошового зобов`язання за 2018 рік - 16 316,29 грн.

На день звернення з даним адміністративним позовом до суду, оригінали податкових повідомлень-рішень, якими визначено суми грошового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 9 776,23 грн. та за 2015 рік у розмірі 6 822,21 грн. у позивача відсутні, однак з вищенаведеного розрахунку грошового зобов`язання позивач вважає завищеними суми земельного податку із фізичних осіб.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом пунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до ст.269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно із ст.270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно з пункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно пункту 287.1 статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 287.6 статті 287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Пунктом 286.5 статті 286 цього Кодексу встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Законодавство України покладає на податкові органи обов`язок нарахування фізичним особам, у власності яких перебуває земельна ділянка, плати за землю.

База оподаткування залежить від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Як зазначалося, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі № 820/4275/17 скасовано витяги відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Київській області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2015 рік від 04.09.2017 № 902, за 2016 рік від 04.09.2017 № 903 та за 2017 рік від 04.09.2017 № 898.

Вказане рішення суду набрало законної сили 07.06.2018 та відповідно до його змісту, при формуванні витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділ у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Київській області повинен був застосувати коефіцієнт функціонального призначення земельної ділянки у розмірі - 0,5; 0,5 та 0,5, а не 2,5; 2,5 та 2,0.

Таким чином, контролюючим органом при розрахунку грошового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб в якості бази оподаткування було використано помилкові значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки позивача та нараховано земельний податок відповідно до скасованих витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2015-2017 роки.

Отже, наявні правові підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності та в межах апеляційної скарги, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши обставини справи.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 28.11.2019