Справа № 826/5042/17
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 листопада 2019 року

Київ

справа №826/5042/17

адміністративне провадження №К/9901/31344/19

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду:

суддя-доповідач - Гусак М. Б., судді - Гімон М. М, Блажівська Н.Є.,

перевіривши касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року у справі №526/5042/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Деревообробний комбінат №7» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа- Державна податкова інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Деревообробний комбінат №7» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило: визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті для реєстрації наступних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 20 січня 2014року №28 Публічного акціонерного товариства «Деревообробний комбінат №7», а саме: розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 28 березня 2017 року №47 до податкової накладної від 20 січня 2014 року №28; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 27 січня 2017 року №30 до податкової накладної від 20 січня 2014 року №28; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 26 січня 2017 року №29 до податкової накладної від 20 січня 2014 року №28; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 25 січня 2017 року №28 до податкової накладної від 20 січня 2014 року №28; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 24 січня 2017 року №70 до податкової накладної від 20 січня 2014 року №28; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 24 січня 2017 року №27 до податкової накладної від 20 січня 2014 року №28; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 23 січня 2017 року №26 до податкової накладної від 20 січня 2014 року №28; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 20 січня 2017 року №20 до податкової накладної від 20 січня 2014 року №28; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 28 березня 2017 року № 47.

Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 4 березня 2019 року позов задовольнив.

Відповідач, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24 квітня 2019 року апеляційну скаргу залишив без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою від 20 травня 2019 року Шостий апеляційний адміністративний апеляційну скаргу повернув скаржнику.

Державна фіскальна служба України вдруге звернулася до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 березня 2019 року.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15 липня 2019 року апеляційну скаргу залишив без руху надавши строк для усунення недоліків апеляційної скарги - подання заяви про поновлення строку, із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення.

Цей суд ухвалою від 13 серпня 2019 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 березня 2019 року.

Державна фіскальна служба України звернулася з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року у справі №526/5042/17 й направити справу до апеляційного суду.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, Державна фіскальна служба України посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги колегія суддів виходить з такого.

За приписами пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 295 КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги.

За правилами частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 КАС України).

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведені Державною фіскальною службою України підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 березня 2019 року апеляційний суд визнав неповажними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, діяв в межах повноважень та правильно застосував норми процесуального права.

За таких обставин, подана Державною фіскальною службою України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року у справі №526/5042/17 касаційна скарга є необґрунтованою. У даному випадку, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 КАС України, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року у справі №526/5042/17.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: підписМ. Б. Гусак
підписМ. М. Гімон
підписН. Є. Блажівська