Справа № 703/936/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 703/936/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля М.І., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Науково- виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправними та скасування постанови і припису,

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариства "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" (далі - АТ «НВП «Смілянський електромеханічний завод») звернулось до суду з позовом до Управління Держпраці у Черкаській області, в якому з врахуванням заяви про зміну предмета позову просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №ЧК 110/374/АВ/П/ПТ/МГ/ІП-ФС-082 від 28.02.2019;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №110/374/АВ/П управління Держпраці у Черкаській області від 21.02.2019 в частині допущення випадків недотримання розміру мінімальної заробітної плати.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідачем було проведено інспекційне відвідування на предмет дотримання позивачем законодавства про працю, за результатами якого був складений акт інспекційного відвідування, на підставі якого були прийняті оскаржувані припис та постанова про накладення штрафу. Однак, контролюючим органом не враховано те, що підприємство нарахувало та виплатило працівникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а у вересні 2018 року працівнику ОСОБА_4 заробітну плату за фактично відпрацьований час в розмірі не менше мінімальної заробітної плати визначеної державою, що свідчить про відсутність порушень вимог законодавство про працю.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Черкаській області від 28.02.2019 №ЧК 110/374/АВ/П/ПТ/МГ/ІП-ФС-082 про накладення штрафу у розмірі 166920 грн. Визнано протиправним та скасовано припис Управління Держпраці у Черкаській області від 21.02.2019 №110/374/АВ/П про усунення виявлених порушень.

В апеляційній скарзі Управління Держпраці у Черкаській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції помилково не застосовано роз`яснення Мінсоцполітики України від 27.12.2017 № 2993/0/101-17, що призвело до неправильного застосування частини 5 статті 3-1 Закону України «Про оплату праці».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про законність та обґрунтованість судового рішення.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом попередньої інстанції встановлено, що наказом Управління Держпраці у Черкаській області від 25.01.2019 №106-Н "Про проведення інспекційного відвідування" головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_8, ОСОБА_9 у період з 28.01.2019 по 08.02.2019 доручено провести позапланову перевірку додержання законодавства з питань праці у АТ «НВП «Смілянський електромеханічний завод».

На підставі вказаного наказу видано направлення від 25.01.2019 №106.

У період з 02.03.2017 р. по 03.03.2017 р. інспекторами праці проведено позапланову перевірку додержання позивачем законодавства про працю.

Результати перевірки оформлено актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи, яка використовує найману працю №ЧК1110/374/АВ від 06.02.2019 р.

Згідно акту інспекційного відвідування від 06.02.2019 р. одним із порушень (на підставі якого прийнято оскаржувану постанову) зафіксовано порушення вимог ст. 95 КЗпП України , ст. 12 Закону України «Про оплату праці», а саме при нарахуванні заробітної плати допускаються випадки недотримання розміру мінімальної заробітної плати. Так, у травні 2018 проведено нарахування та виплату заробітної плати працівникам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 за фактично відпрацьований час в розмірі менше мінімальної заробітної плати визначеної державою. Таким чином вищезазначеним працівникам недотримано мінімальних державних гарантій в частині нарахування мінімальної заробітної плати, не менше гарантованого державою.

Не погоджуючись з актом інспекційного відвідування позивачем до управління Держпраці у Черкаській області було подано заперечення.

20.02.2019 відповідач листом № 1788/01-10/1171 повідомив АТ «НВП «Смілянський електромеханічний завод» про розгляд зауважень на акт інспекційного відвідування та зазначив, що при розгляді справи про накладення штрафу надані зауваження будуть враховані в обов`язковому порядку.

Також, управлінням Держпраці у Черкаській області 21.02.2019 внесено припис №110/374/АВ//АВ/П про усунення виявлених порушень до 06.03.2019.

В подальшому, посадовими особами відповідача, на підставі висновків викладених в акті інспекційного відвідування та за результатами розгляду справи складено постанову про накладення штрафу від 28.02.2019 р. № ЧК-110/374/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-082, якою за порушення позивачем законодавства про працю, а саме: при нарахуванні заробітної плати допускаються випадки порушення вимог ст. 95 КЗпП України та ст.. 12 Закону України «Про оплату праці» щодо забезпечення мінімальної заробітної плати. Так у травні 2018 року проведено нарахування та виплату заробітної плати працівникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за фактично відпрацьований час в розмірі сменше мінімальної заробітної плати визначеною державою. Керуючись ст. 259 КЗпП України, на підставі абз. 4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на АТ «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» накладено штраф у розмірі 16 6920,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

З огляду на приписи статті 308 КАС України справа переглядається в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також з урахуванням аргументів, викладених у відзивах на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (надалі за текстом - «Положення») Державна служба України з питань праці (далі - Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах, зокрема, охорони праці.

Згідно підпунктів 50, 54 пункту 4 Положення Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: видає в установленому порядку роботодавцям, суб`єктам господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні або за кордоном, здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, фондам загальнообов`язкового державного страхування, виконавчим органам міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад, а також центральним органам виконавчої влади обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства з питань, які належать до компетенції Держпраці, та вносить пропозиції щодо накладення дисциплінарних стягнень на посадових осіб, винних у порушенні законодавства; накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці (підпункти 50, 54 пункту 4 Положення).

Постановою від 26.04.2017 №295 Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (пункт 19 Порядку №295).

Згідно пунктів 23, 24 Порядку №295 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування. Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень.

У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності (пункт 27 Порядку №295).

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (пункт 29 Порядку №295).

Щодо висновків акту інспекційного відвідування №ЧК-110/374/АВ від 06.02.2019 р. колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається з акту інспекційного відвідування, в розділі ІІІ «Опис виявлених порушень», одним із порушень зазначено про порушення позивачем вимог ст. 95 КЗпП, ст. 12 Закону України «Про оплату праці», а саме при нарахуванні заробітної плати допускаються випадки недотримання розміру мінімальної заробітної плати, зокрема: у травні 2018 проведено нарахування та виплату заробітної плати працівникам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 за фактично відпрацьований час в розмірі менше мінімальної заробітної плати визначеної державою. Таким чином вищезазначеним працівникам недотримано мінімальних державних гарантій в частині нарахування мінімальної заробітної плати, не менше гарантованого державою.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оплату праці» розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати.

При обчисленні розміру заробітної плати працівника для забезпечення її мінімального розміру не враховуються доплати за роботу в несприятливих умовах праці та підвищеного ризику для здоров`я, за роботу в нічний та надурочний час, роз`їзний характер робіт, премії до святкових і ювілейних дат.

Якщо нарахована заробітна плата працівника, який виконав місячну норму праці, є нижчою за законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, роботодавець проводить доплату до рівня мінімальної заробітної плати, яка виплачується щомісячно одночасно з виплатою заробітної плати.

Якщо розмір заробітної плати у зв`язку з періодичністю виплати її складових є нижчим за розмір мінімальної заробітної плати, проводиться доплата до рівня мінімальної заробітної плати.

У разі укладення трудового договору про роботу на умовах неповного робочого часу, а також при невиконанні працівником у повному обсязі місячної (годинної) норми праці мінімальна заробітна плата виплачується пропорційно до виконаної норми праці.

Мінімальна заробітна плата у погодинному розмірі застосовується на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у разі застосування погодинної оплати праці.

Частиною другою статті 12 Закону України «Про оплату праці» визначено, що норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається з урахуванням потреб працівників та їх сімей, вартісної величини достатнього для забезпечення нормального функціонування організму працездатної людини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а також загального рівня середньої заробітної плати, продуктивності праці та рівня зайнятості (стаття 9 Закону України «Про оплату праці»).

Мінімальні розміри ставок (окладів) заробітної плати, як мінімальні гарантії в оплаті праці, визначаються генеральною угодою (стаття 11 Закону України «Про оплату праці»).

При цьому, стаття 95 КЗпП України зазначає, що мінімальна заробітна плата це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб. Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018» закріплено, що мінімальна заробітна плата на 2018 рік становить:

у місячному розмірі: з 1 січня - 3723 гривні;

у погодинному розмірі: з 1 січня - 22,41 гривні.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на АТ «НВП «Смілянський електромеханічний завод`З було встановлено погодинну оплату праці.

На підставі табелю обліку робочого часу підприємство нарахувало та виплатило працівникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а у вересні 2018 року працівнику ОСОБА_4 заробітну плату за фактично відпрацьований час в розмірі не менше мінімальної заробітної плати визначеної державою.

Враховуючи, що АТ «НВП «Смілянський електромеханічний завод» було нараховано та виплачено вказаним працівникам заробітну плату за фактично відпрацьований час, відповідачем не доведено порушення позивачем положень ст. 95 КЗпП України.

Крім того, колегія суддів враховує, що підставою для прийняття постанови Управлінням Держпраці у Черкаській області від 28.02.2019 №ЧК 110/374/АВ/П/ПТ/МГ/ІП-ФС-082 про накладення штрафу у розмірі 166920 грн. слугувало саме порушення позивачем вимог ст. 95 КЗпП України, ст. 12 Закону України «Про оплату праці».

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем правомірно було нараховано заробітну плату працівникам за фактично відпрацьований час, постанова Управління Держпраці у Черкаській області від 28.02.2019 №ЧК 110/374/АВ/П/ПТ/МГ/ІП-ФС-082 про накладення штрафу у розмірі 16 6920 грн. та припис від 21.02.2019 №110/374/АВ/П про усунення виявлених порушень підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 26 листопада 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя М.І.Кобаль

суддя В.П.Мельничук