Справа № 817/2464/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2019 року

Київ

справа №817/2464/13-а

адміністративне провадження №К/9901/44494/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Кравчука В.М., Рибачука А.І.

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №817/2464/13-а

за позовом Громадської організації "Об`єднання власників гаражів "Джерело" до Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації", Рівненського районного управління юстиції, треті особи - ОСОБА_1 , Великожитинська сільська рада Рівненського району Рівненської області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року, ухвалену у складі головуючого судді Сала А.Б., та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року, ухвалену колегією суддів у складі: головуючого судді Бучик А.Ю., суддів: Іваненко Т.В., Майора Г.І.,

в с т а н о в и в :

Громадська організація об`єднання власників гаражів «Джерело» звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», Реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції Рівненської області, в якому просила:

- визнати протиправними дії державного реєстратора реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції Рівненської області, правонаступником якого є Рівненське районне управління юстиції Рівненської області, щодо видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно та реєстрації права власності на нерухоме майно: приміщення, громадський будинок - приміщення прохідної сторожової; будівля, гараж НОМЕР_1; будівля, гараж НОМЕР_2; приміщення, громадський будинок для зберігання твердого палива; приміщення санвузла; які розташовані за адресою - АДРЕСА_2, а також на майно: будівлю для обслуговування персоналу та будівлю гаражів за адресою - АДРЕСА_3;

- скасувати свідоцтва про право власності, на: приміщення, громадський будинок - приміщення прохідної сторожової; будівля, гараж НОМЕР_1; будівля, гараж НОМЕР_2; приміщення, громадський будинок для зберігання твердого палива; приміщення санвузла, які розташовані за адресою - АДРЕСА_2 , а також на майно: будівлю для обслуговування персоналу та будівлю гаражів за адресою - АДРЕСА_3 ;

- скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції Чернацької О.В. про реєстрацію права власності на: приміщення, громадський будинок - приміщення прохідної сторожової; будівля, гараж НОМЕР_1; будівля, гараж НОМЕР_2; приміщення, громадський будинок для зберігання твердого палива; приміщення санвузла, які розташовані за адресою - АДРЕСА_2 , а також на майно: будівлю для обслуговування персоналу та будівлю гаражів за адресою - АДРЕСА_3 ;

- зобов`язати Рівненське районне управління юстиції Рівненської області скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно: приміщення, громадський будинок - приміщення прохідної сторожової; будівля, гараж НОМЕР_1; будівля, гараж НОМЕР_2; приміщення, громадський будинок для зберігання твердого палива; приміщення санвузла, які розташовані за адресою - АДРЕСА_2 , а також на майно: будівлю для обслуговування персоналу та будівлю гаражів за адресою - АДРЕСА_3 .

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що у відповідачів були відсутні підстави для реєстрації права власності на нерухоме майно за гр. ОСОБА_1 .

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії державного реєстратора реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції Рівненської області Чернацької О.В. щодо реєстрації права власності на нерухоме майно: приміщення, громадський будинок - приміщення прохідної сторожової; будівля, гараж НОМЕР_1; будівля, гараж НОМЕР_2; приміщення, громадський будинок для зберігання твердого палива, приміщення санвузла, які розташовані за адресою - АДРЕСА_2 ; а також дії державного реєстратора Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» щодо реєстрації права власності на майно: будівлю для обслуговування персоналу та будівлю гаражів за адресою АДРЕСА_3 .

Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції Рівненської області, Чернацької О.В. №1552147; 1553367; 1553526; 1553687 від 10.04.2016 про реєстрацію права власності на приміщення, громадський будинок - приміщення прохідної сторожової; будівля, гараж НОМЕР_1; будівля, гараж НОМЕР_2; приміщення, громадський будинок для зберігання твердого палива, приміщення санвузла, які розташовані за адресою - АДРЕСА_2 ; а також рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на майно: будівлю для обслуговування персоналу та будівлю гаражів за адресою АДРЕСА_3 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суди встановили, що відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області №2-33 від 26.05.2008, додаткового рішення від 09.06.2009 та ухвали Рівненського районного суду Рівненської області №6-56 від 05.01.2011 про роз`яснення рішення суду від 26.05.2008 - за ОСОБА_1 визнано право власності на майно, що знаходиться на земельній ділянці площею 2,06 га та розташоване в АДРЕСА_2 , а саме: приміщення прохідної сторожової, приміщення для зберігання твердого палива, приміщення санвузла, металевих воріт прохідної, обладнання зовнішнього освітлення території автостоянки ОВГ «Джерело» та часткової огорожі території металевою сіткою.

Ухвалою Верховного Суду України від 08.06.2011 скасовано рішення Рівненського районного суду від 26.05.2008, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Рівненського районного суду від 06.10.2011 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПСФ «Зірка» про визнання права власності - відмовлено повністю.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 28.11.2011 рішення Рівненського районного суду від 06.10.2011 скасовано, прийнято нове рішення, яким також в позові відмовлено, проте виключно з тих підстав, що відповідач будь-яким чином права позивача ОСОБА_1 на вказане майно не оспорює та не заперечує.

Відповідно до листа Реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції від 18.11.2013 №136/10-17/8/8 на підставі рішення Апеляційного суду Рівненської області від 28.11.2011 по справі №22-2014-2011; відповідних технічних паспортів; витягів з протоколу зборів уповноважених співвласників КСП «Зірка» від 31.12.2004; актів обстеження майна від 18.06.2004; актів прийому-передачі майна від 05.01.2005; свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та рішення Великожитинської сільської ради від 20.01.2005 про присвоєння поштової адреси здійснено реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на майно за адресою: АДРЕСА_2 .

Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції Рівненської області за ОСОБА_1 на підставі його заяв зареєстровано право власності на наступне нерухоме майно:

- будівля, громадський будинок - приміщення прохідної сторожової (реєстраційна справа №6, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №1552147 від 10.04.2013). З подальшими змінами до запису в частині опису об`єкта нерухомості, внесеними на підставі відповідного рішення №1982630, яким до об`єкта нерухомості віднесено матеріал-асфальт площею 20600кв.м.);

- будівля, гараж НОМЕР_1 (реєстраційна справа №6, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №1553367 від 10.04.2013);

- будівля, гараж НОМЕР_2 (реєстраційна справа №6, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №1553526 від 10.04.2013);

- приміщення, громадський будинок для зберігання твердого палива (реєстраційна справа №6, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №1553687 від 10.04.2013) за адресою - АДРЕСА_2 .

Реєстрацію права власності на вказані вище об`єкти проведено державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції Чернацькою О.В. з видачею відповідних свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

Так, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на: громадський будинок-приміщення прохідної (свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 2262318 від 10.04.2013); приміщення громадський будинок для зберігання твердого палива (свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 2264557 від 10.04.2013);приміщення громадський будинок-приміщення санвузла (свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 2265229 від 11.04.2013); будівля гараж №НОМЕР_1 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 2263873 від 10.04.2013); будівля гараж № НОМЕР_2 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 2264229 від 10.04.2013), що за адресою АДРЕСА_2 .

За ОСОБА_1 також зареєстровано право власності на приміщення для обслуговування персоналу та на будівлю гаражів, що за адресою АДРЕСА_2 на підставі рішення Третейського суду при Рівненській облспоживспілці від 14.10.2005 у справі №76/05 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, відповідно до якого визнано за ОСОБА_1 право власності на приміщення для обслуговуючого персоналу та будівлю гаражів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, на підставі рішення Виконавчого комітету Великожитинської сільської ради №281 від 13.11.2007, адресу змінено на провулок Хутірський 2.

Дата прийняття рішення про реєстрацію права власності на вказане вище майно - 11.02.2008. Рішення прийнято реєстратором КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації».

Водночас, рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.08.2007 у справі №7/229 за позовом Об`єднання співвласників гаражів «Джерело» до Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації, яке залишено без змін рішенням Вищого адміністративного суду України від 23.06.2010 (провадження №К-1167/08), скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_1 на майно, яке розташоване за адресою по АДРЕСА_2 , а саме: приміщення прохідної сторожової; приміщення для зберігання твердого палива; приміщення санвузла, яка була здійснена на підставі рішення Рівненського районного суду від 12.04.2005 , яке не набрало законної сили.

Вважаючи, що спірні дії та рішення реєстратора порушують права та законні інтереси членів ГО об`єднання власників гаражів «Джерело», останнє звернулось до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, мотивував своє рішення тим, що оспорювані рішення суб`єкта владних повноважень прийняті не на підставі, що визначено законом, та підлягають скасуванню.

Не погоджуючись із такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 оскаржив їх у касаційному порядку. Просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

У поданих запереченнях ГО об`єднання власників гаражів «Джерело» просить відмовити в задоволенні скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Верховний Суд переглянув судові рішення у межах касаційної скарги, з`ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на таке.

Суди попередніх інстанцій, розглядаючи справу по суті, виходили з того, що цей спір є адміністративним.

Колегія суддів з такими висновками судів попередніх інстанцій не погоджується з огляду на таке.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС (у редакції, чинній на час подання позову) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС у зазначеній редакції).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС, у відповідній редакції, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 3 КАС у наведеній вище редакції визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас, помилковим є застосування статті 17 КАС та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (інших суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (право оренди на спірні земельні ділянки), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняті відповідачем оскаржувані рішення про державну реєстрацію стосувались реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправними і скасування рішень про державну реєстрацію права на приміщення за третьою особою є захистом прав позивача від їх порушення іншою особою.

Ухвалюючи рішення, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували того, що цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором позивача і скаржника щодо права на спірні приміщення, які підлягають державній реєстрації.

Отже, спір про скасування рішень про державну реєстрацію та свідоцтв про право власності має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється. Участь державного реєстратора як відповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Даний спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваних рішень, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорювані рішення.

Таким чином, спір у даній справі не є публічно-правовим. Оскарження рішень про державну реєстрацію безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо об`єктів нерухомості з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права власності на них. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору його слід вирішувати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня та 28 листопада 2018 року (№ 823/2042/16, 823/1508/16 відповідно) від 19 червня 2019 року у справі № 823/216/17, за яким спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Відповідно до статті 354 КАС суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 КАС, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Пунктом 5 частини першої статті 349 цього Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті стаття 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 343, 349, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року - скасувати.

Провадження у адміністративній справі №817/2464/13-а - закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

В.М. Кравчук

А.І. Рибачук,

Судді Верховного Суду