Справа № 640/21201/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

27 листопада 2019 року м. Київ № 640/21201/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву позивача про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «М-ЕНД-С» (02092, м. Київ, вул. Олекси Довбуша, 27, код ЄДР: 32305728) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 39439980), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування пені у сумі 808 759,61 грн.

2) визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № 16908-10 про сплату податкового боргу від 08.10.2019;

3) визнати протиправним та скасувати рішення № 16908-10 про опис майна у податкову заставу від 08.10.2019.

26.11.2019 ТОВ «М-ЕНД-С» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Державної податкової служби у м. Києві вчиняти будь-які дії щодо погашення податкового боргу (стягнення коштів, продаж майна), визначеного у податковій вимозі № 16908-10 від 08.10.2019 до набрання законної сили рішенням у справі № 640/21201/19.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що на підставі оскаржуваних податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу відповідачем можуть бути здійснені заходи, передбачені Податковим кодексом України щодо погашення податкового боргу.

При цьому, позивач вважає, що опис майна товариства та вчинення відповідачем дій направлених на погашення податкового боргу, призведе до зупинення господарської діяльності ТОВ «М-ЕНД-С».

Позивач звертає увагу суду, що контролюючі органи мають право здійснювати заходи щодо примусового стягнення податкового боргу з платника податків, зокрема, звертатись до суду з позовом до платника податків про стягнення коштів, які перебувають у його власності, а у разі їх недостатності шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі.

Наголошує, що обов`язковою передумовою для здійснення вищевказаних заходів контролюючим органом є наявність у платника податків податкового боргу, тобто суми грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій та пені за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого у порядку оскарження

Додає, що виходячи із фактичних обставин справи, у позивача наявне узгоджене грошове зобов`язання (податковий борг), оскільки вимогу про сплату якого, контролюючим органом було надіслано 08.10.2019 і через 60 календарних днів (07.12.2019) контролюючий орган матиме право проводити стягнення коштів та продаж манна позивача.

Тобто, на думку позивача, виникає ризик, що відповідач розпочне процедуру примусовою стягнення податкового боргу з позивача під час розгляду адміністративної справи № 640/21201/19 щодо визнання протиправним дій з нарахування пені, визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 16908-10 про сплату податкового боргу від 08.10.2019 та рішення № 16908-10 про опис майна у податкову заставу від 08.10.2019.

Одночасно із вищезазначеним позивач також зазначає, що позивач 11.10.2019 оплатив наявне узгоджене грошове зобов`язання, а саме суму податкового зобов`язання у розмірі 554 681,94 грн. та суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 139 792,00 грн., відповідно до податкового повідомлення-рішення від 06.05.2016 № .

Додатково наголошує, що пунктом 56.18 статті 56 ПК України, вказується, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Проте, при оскарженні податкової вимоги не застосовується положення пункту 56.18 статті 56 ПК України, адже податкова вимога за своє правовою природою не є рішенням контролюючого органу в частині визначення податкового зобов`язання.

За таких обставин позивач вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі № 640/21201/19; захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Позивач зазначає, що з 07.12.2019 існує реальна загроза виконання погашення пені.

Крім того, позивач вважає, що, відповідач власними діями призвів до виникнення у позивача податкового боргу (оскільки було порушено порядок нарахування пені) та, як наслідок, до виникнення підстав для податкової застави на майно позивача, а тому існує реальна загроза для подальшої діяльності позивача, що може мати наслідком як обмеження/ускладнення діяльності, так і її зупинення через неможливість вільно користуватись власним майном/активами, на які відповідач через власні протиправні дії розповсюдив податкову заставу.

Відтак, позивач просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі.

Вирішуючи по суті заву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України забезпечення позову має стосуватися предмету позову. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Виходячи із змісту обґрунтування заяви про забезпечення позову, дослідивши наявні матеріали, суд, станом на час постановлення даної ухвали, приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки судом не встановлено обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми КАС України пов`язують можливість забезпечення позову.

Натомість суд зазначає, що протиправність вимоги № 16908-10 про сплату податкового боргу від 08.10.2019 та рішення № 16908-10 про опис майна у податкову заставу від 08.10.2019, підлягає встановленню судом при вирішенні справи по суті.

Відтак, у суду відсутні належні правові підстави для задоволення заяви позивача.

Частинами 5 та 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись ст. 150-154, п. 9 ч. 5 ст. 243, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «М-ЕНД-С» (02092, м. Київ, вул. Олекси Довбуша, 27, код ЄДР: 32305728) у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Відповідно до ч. 5 та 8 ст. 154 КАС України ухвала суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293 - 297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін