Справа № 296/2668/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 296/2668/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маслак В.П.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

26 листопада 2019 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної поліції України ДПП в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 27.09.2019 позов задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серія НК №788958, винесену інспектором роти №3 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенаном Вікарчук Олексієм Валентиновичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. В решті вимог позовної заяви відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду із зазначеним позовом.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги наданий відеодиск з фіксацією події, мотивуючи це тим, що позивач отримав лист від 14.06.2019, у якому зазначено, що відеофайли з вказаною подією були відсутні в управлінні, у зв`язку з закінченням строку зберігання відеозаписів. Проте, відеофайл був збережений Сектором правового забезпечення на випадок оскарження постанови у судовому порядку.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повноважних представників не направили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, обмежені строки розгляду справи та жоден з учасників справи в судове засідання не з`явився, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 23.11.2018 інспектором роти №3 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенантом Вікарчуком О.В. винесено постанову серії НК №788958, згідно якої встановлено, що ОСОБА_1 23.11.2018 о 00 год. 25 хв. в м.Житомирі, вул.Перемоги 7, керуючи транспортним засобом не виконав вимогу знаку 4.3 (рух ліворуч) та здійснив рух прямо, чим порушив п.п.4.3 п. 33 ПДР України.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про порушення позивачем ПДР та вчинення, відповідно, адміністративного правопорушення, за яке передбачено стягнення.

Також суд першої інстанції зазначив, що диск відео фіксування правопорушення, поданий до суду відповідачем, не може бути доказом, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи, та не приймається судом до уваги, оскільки згідно листа відповідача від 14.06.2019р. (а.с.29), адресованого позивачу, відеоматеріали по даній справі в управлінні патрульної поліції в Житомирській області відсутні, в зв`язку з закінченням строку зберігання відеозаписів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 8.4 "г" вказано, що дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, наказові знаки, які показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Знак 4.3 "Рух ліворуч" розділу 33.4 ПДР "Наказові знаки" дозволяє рух лише ліворуч.

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, встановлено ч.1 ст. 122 КпАП України.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 23.11.2018 о 00 год. 25 хв. в м. Житомирі, вул.Перемоги 7, керуючи транспортним засобом не виконав вимогу знаку 4.3 (рух ліворуч) та здійснив рух прямо, чим порушив п.п. 33 4.3 ПДР України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для скасування спірної постанови, оскільки принцип презумпції винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України). Відповідачем доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного проступку, за яке передбачена відповідальність згідно частини 1 статті 122 КУпАП, суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, було надано до суду відеозапис (а.с.44).

Між тим, як вбачається з вказаного відеозапису, останній не містить відомостей, які б підтверджували саме факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а фіксує лише, розмову патрульного поліцейського з позивачем, а отже, в розумінні приписів ст.ст 73-76 КАС України не є належним, допустимим і достатнім доказом по справі.

Отже, виходячи з наведеного, постанова серії НК №788958 від 23.11.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо посилання апелянта на те, що позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду із зазначеним позовом, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч.1-2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи позивач зазначав, що не отримував копію оскарженої постанови, а ознайомився з її змістом лише 12 березня 2019 року, отримавши копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Цим доводам заперечує відповідач у апеляційній скарзі та просить залишити позов ОСОБА_1 без розгляду з огляду на те, що позивачу було надіслано оскаржену ним постанову поштою, на підтвердження чого суб`єкт владних повноважень надав список згрупованих поштових відправлень-листів №2451, згідно якого поштове відправлення з копією постанови, адресоване позивачу, зазначене з штриховим ідентифікатором №468. (а.с.40-43)

Разом з тим, перевірити факт отримання позивачем поштового відправлення є неможливо, оскільки такий ідентифікатор не зареєстрований у базі даних Укрпошти, а письмових повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень чи їх копій відповідач не надав.

Отже, беззаперечних доказів, які підтверджували б факт отримання позивачем оскарженої ним постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у матеріалах справи немає, а відтак судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про те, що строк оскарження постанови про накладення адміністартивного стягнення позивачем не пропущено.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 вересня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.