Справа № 320/1097/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1097/19 Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Бєлової Л.В., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 (м. Київ, дата складання тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митницї Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась з позовом у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості № UA500000/2019/000163/2 від 22.01.2019.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при митному оформленні транспортного засобу, який ввозився на митну територію України, нею було визначено його митну вартість за основним методом ціною договору (контракту). Позивач зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару надала митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному у частині другій статті 53 Митного кодексу України, та чітко ідентифікують оцінюваний товар, містять достовірні дані про числові показники складових митної вартості. Позивач стверджує, що митний орган зазначених документів не врахував, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосування резервного методу.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказав, що в поданих позивачем документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складання митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактична сплачена та підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1) до митного оформлення не надано банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, які підтверджують митну вартість товарів; 2) до митного оформлення не надано документів, які підтверджують вартість страхування та перевезення (фрахту) товарів до моменту перетинання ними митного кордону України, які підтверджують митну вартість товарів.

Крім того, відповідач стверджує, що декларантом (позивачем) або уповноваженою особою декларанта не подано додаткових документів, які були витребувані митницею згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України. Відповідач зазначає, що з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, яка наявна в органі доходів і зборів, між декларантом та Одеською митницею ДФС були проведені консультації, та за їх результатами був обраний резервний метод.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю їх зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами митного контролю, про те, що заявлена декларантом митна вартість товару нижча від митної вартості ідентичних товарів - митна вартість товару за VIN кодом 1G1PC5SB8E729941, валюта - ЕВРО, вартість 5250,00. Також, відповідач зазначає, що позивачем не було подано переклад документів, що є порушенням вимог Митного кодексу України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначено про те, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці ДФС разом з МД № UA500650/2019/000229 від 04.01.2019 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларантом не було надано митниці витребувані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 частини шостої ст. 54 МК України, були підставою для прийняття миницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

У відзиві на апеляційну скаргу зазначено про те, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні другорядного методу визначення митної вартості товарів, оскільки позивачем до декларації митної вартості були додані документи, що підтверджують митну вартість автомобіля.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи 11.10.2018 ОСОБА_1 придбала з аукціону Insurance Auto Auction автомобіль марки Сhevrole Cruze 2014 року випуску VIN № НОМЕР_2 .

12.10.2018 компанією G&G AUTO SALES LLC виставлений рахунок на оплату (інвойс) від 12.10.2018 № А331257 на суму 1 588,00 доларів США автомобіль Сhevrole Cruze 2014 року випуску VIN № НОМЕР_2 .

Через ПАТ "ПриватБанк" покупцем, 12.10.2018, було перераховано на рахунок G&G AUTO SALES LLC 1588,00 доларів США, призначення платежу: автомобіль Сhevrole Cruze 2014 року випуску VIN № НОМЕР_2 , що підтверджується квитанцією про перерахування коштів на рахунок іноземного банку з місцезнаходженням в місті Нью-Йорк (країна - Сполучені Штати Америки).

Вартість транспортування автомобіля Сhevrole Cruze 2014 року випуску VIN № НОМЕР_2 зі Сполучених Штатів Америки (м. Нью-Йорк) до органу митного контролю (м. Одеса, Митна площа, 1а) складала 400,00 доларів США, відповідно до рахунку на оплату (інвойс) від 28.10.2018 №UA633 (компанія Intertrade Inc).

04.01.2019 уповноваженою особою декларанта TOB "Одемара-Інтер", до митного оформлення на Одеську митницю ДФС була подана електронна митна декларація ІМ 40 АА № UA500650/2019/000229 на легковий автомобіль марки Сhevrole Cruze 2014 року випуску VIN НОМЕР_2 , за заявленою митною вартістю 1 988,00 доларів США.

Митна вартість товару декларантом визначена із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Декларантом одночасно з МД були подані наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № UA633 від 28.10.2018, домашній коносамент (House bill of lading) №0827548/1 від 03.11.2018, транспортний документ мультимодального/ комбінованого перевезення (Multimodal/combined transport document (generic)) № ZIMORF0827548 від 04.11.2018, навантажувальний документ (Bordereau) № 16551 від 18.12.2018, декларація про походження товару (Dеclaration of origin) № 102/V/18 від 29.12.2018, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 26.09.2018, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 102/V/18 від 29.12.2018, договір про надання послуг митного брокера № 373/18 від 27.12.2018, паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні серія НОМЕР_5 від 03.03.2010, квитанцію "Укргазбанку" від 28.12.2018 №37923797 про сплату переплати у розмірі 23100,00 грн за митне оформлення та інші документи.

За результатом опрацювання поданої митної декларації та документів відповідачем прийнято рішення № UA500000/2019/000163/2 від 22.01.2019, яким було здійснено коригування митної вартості товару і відповідно збільшено розмір суму зі сплати обов`язкових платежів з 1 988,00 до 5957,70 доларів США.

В обґрунтування зазначеного рішення №UA500000/2019/000163/2 від 22.01.2019, митним органом, зокрема, зазначено, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складання митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактична сплачена та підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1) до митного оформлення не надано банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, які підтверджують митну вартість товарів; 2) до митного оформлення не надано документів, які підтверджують вартість страхування та перевезення (фрахту) товарів до моменту перетинання ними митного кордону України, які підтверджують митну вартість товарів.

У зв`язку з зазначеним, у відповідності з положеннями частини третьої статті 53 МКУ у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) до органу доходів і зборів, документи, що підтверджують заявлену митну вартість та усувають виявлені недоліки та розбіжності, а саме: банківські платіжні документи, які стосуються сплати фактурної вартості ктз, перевезення, транспортно-експедиторських та інших послуг за межами митної території України; калькуляцію транспортних витрат за межами митної території України з урахуванням вартості фрахту, вартості інших складових вартості транспортування транспортного засобу, що декларується, у тому числі територією країни експортера; копію митної декларації країни відправлення; якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Зазначені документи необхідно надати з перекладом на українську мову відповідно до статті 254 МКУ. Декларанта було повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Декларантом не було подано всіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ. За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю їх зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами митного контролю, про те, що заявлена декларантом митна вартість товару нижча від митної вартості ідентичних товарів - митна вартість товару за VIN кодом 1G1PC5SB8E729941, валюта - ЕВРО, вартість 5250,00.

У подальшому позивачем було сплачено різницю митних платежів за митною вартістю, визначеною нею та органом доходів і зборів, при митному оформленні товарів у розмірі 35 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 38551207 від 28.01.2019 та в той же день, через уповноважену особою TOB "Одемара-Інтер", до митного оформлення на Одеську митницю ДФС було подано нову електронну митну декларацію ІМ 40 АА № UA500650/2019/002443 на легковий автомобіль марки Сhevrole Cruze 2014 року випуску VIN НОМЕР_2 , за заявленою митною вартістю 1 988,00 доларів США.

До зазначеної митної декларації, окрім раніше поданих документів, декларантом, також було додано: другу квитанцію "Укргазбанку" № 38551207 від 28.01.2019 про сплату передплати у розмірі 35000,00 грн за митне оформлення, SWIFT ПриватБанку від 12.10.2018, рахунок Buyer № 12735791 від 15.10.2018, рішення про коригування митної вартості товару № UA500000/2019/000163/2 від 22.01.2019, митну декларацію № UA500650/2019/00126 від 23.01.2019, скріншот з особистого кабінету на сайті аукціону.

В подальшому позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом не доведено, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товару. В поданих при митному оформленні товару документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті та була сплачена за цей товар.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу органу доходів і зборів протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції митну вартість імпортованого транспортного засобу визначено декларантом за основним методом, яка складається з вартості автомобіля, зазначеної в рахунку Buyer № 12735791 від 15.10.2018, інвойсі № А331257 від 12.10.2018 в сумі 1 588 доларів США та понесених транспортних витрат, вказаних у рахунку-фактурі (інвойс) (Commercial invoice) № UA633 від 28.10.2018 у розмірі 400 доларів США, що разом складає 1 988 доларів США.

В свою чергу, згідно з поясненнями позивача - 11.10.2018 нею було придбано легковий автомобіль марки Сhevrole Cruze 2014 року випуску VIN № НОМЕР_2 з аукціону InsuranceAutoAuction, який знаходився в м. Нью-Йорк Сполучені Штати Америки.

Також, з матеріалів справи вбачається, що не заперечувалось відповідачем, придбаний легковий автомобіль має наступні пошкодження: капот деформований, бампер передній деформований, крило переднє ліве деформоване, крило переднє праве вм`ятина пошкоджене ЛФТ, крило заднє праве деформоване, бампер задній пошкоджене ЛФП, спрацювали подушки безпеки водія, спрацювала права бокова подушка безпеки, спрацювала ліва бокова подушка безпеки, облицювання даху.

На підтвердження зазначених обставин позивачем надано суду: рахунок Buyer №12735791 від 15.10.2018, інвойс AUTO SALES LLC №А331257 від 12.10.2018, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № UA633 від 28.10.2018, домашній коносамент (House bill of lading) №0827548/1 від 03.11.2018, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 26.09.2018, наряд ТОВ "Одемара - Інтер" №16551 від 18.12.2018.

Також позивачем надано копію квитанції про сплату коштів за автомобіль Сhevrole Cruze 2014 року випуску VIN № НОМЕР_2 ( SWIFT ПриватБанку) від 12.10.2018 на суму 1 588 доларів США, які були сплачені позивачем при придбанні транспортного засобу.

Викладені обставини та наявні в матеріалах справи докази вказують на те, що визначена позивачем у митних деклараціях митна вартість транспортного засобу базується на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.

Зокрема, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС та враховано форму контролю 106-2, відповідно до якої "Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення MB за VIN-кодами: 1G1PC5SB8E729941, валюта - EUR, вартість - 5250,00", у зв`язку з чим митну вартість товару скориговано до рівня 5 250,00 Євро (5 957,70 доларів США на дату подання митної декларації).

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення (подібного, а не аналогічного товару) не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості. Крім того, при здійсненні коригування заявленої позивачем митної вартості імпортованого товару відповідачем не було враховано, що поставлений автомобіль має значні пошкодження.

Тому, колегія суддів вважає не підтвердженими доводи апелянта про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар. Також, відповідачем не доведено неможливості застосування ним попередніх п`яти методів визначення митної вартості товару. Загальні посилання на норми Митного кодексу України, зроблені в оскаржуваному рішенні, не конкретизують підстави щодо незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, що в свою чергу не може вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

Отже, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позивачем надало всі необхідні документи для визначення митної вартості товару, які не містять розбіжностей та піддаються обчисленню і підтверджують ціну товару.

Так суд першої інстанції в належний спосіб дослідив всі надані позивачем з МД документи, які підтвердили заявлену митну вартість товару. Доводи апелянта щодо неподання платіжного доручення при митному оформленні є не обґрунтованими, адже в матеріалах справи міститься квитанція про сплату коштів за автомобіль Сhevrole Cruze 2014 року випуску VIN № НОМЕР_2 ( SWIFT ПриватБанку) від 12.10.2018 на суму 1 588 доларів США, які були сплачені позивачем при придбанні транспортного засобу. Твердження апелянта щодо ненадання документів, що підтверджують перевезення та вартість перевезення також є безпідставними оскільки позивачем налано до митного органу рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № UA633 від 28.10.2018, що підтверджує вартість перевезення автомобіля.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, у зв`язку із чим спірне рішення № UA500000/2019/000163/2 від 22.01.2019 про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару (автомобіля) є протиправним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 25.11.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:Л.В. Бєлова

І.О. Лічевецький