Справа № 420/6137/19
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6137/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Кушкань Т.В.;

позивача - ОСОБА_1 ;

представника відповідача - Дяговець Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», в якій просив: визнати протиправною бездіяльність Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо не надання ОСОБА_1 довідки за формою 158/о про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках; зобов`язати Комунальну установу «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» визнати ОСОБА_1 особою, яка втратила професійну працездатність у розмірі 70 % в результаті захворювання, що сталося при виконанні ним службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; зобов`язати Комунальну установу «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» видати ОСОБА_1 довідку за формою 158/о про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, заповнену відповідно до Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 158/о «Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках», затвердженої Наказом МОЗ України № 577 від 30.07.2012 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. ОСОБА_1 звернувся до КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» з заявою про визначення ступеня втрати працездатності в результаті інвалідності, що настала внаслідок виконання службових обов`язків та видати відповідно до п.1.11 Наказу МОЗ № 577 «Довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках» - форми облікової документації № 158/о. КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» в своєму листі від 04.09.2019 р. № 264 відмовило у наданні відповідної довідки та повідомили, що «... надання виписки до акта огляду МСЕК та довідки до акта огляду МСЕК за формою № 158/о не може бути задоволено з приводу того, що ця форма надається особам, які підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню у разі втрати ними працездатності в результаті поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, що сталися при виконанні службових обов`язків. Таким чином, формулювання причини інвалідності «захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» не може бути змінено, тому що підставою для причини інвалідності є висновок ЦМЕК МОЗ та МНС України...». Наданий на розгляд експертної комісії МСЕК № 1 Експертний висновок ЦМЕК МОЗ та МНС України, відповідно до якого «Захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» підтверджує, що захворювання сталося при виконанні службових обов`язків, також підтверджує правильність клопотання про видачу довідки форми № 158/о. Враховуючи викладене позивач зобов`язаний отримати відповідно до п.1.11 Наказу МОЗ № 577 довідку ф. № 158/о, яка заповнюється щодо хворих, які підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню у разі втрати ними працездатності в результаті поранення, захворювання, що сталися при виконанні службових обов`язків. Позивач вважає, що дії КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо не видання відповідно до п.1.11 Наказу МОЗ № 577 довідки за формою № 158/о, яка заповнюється щодо хворих, які підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню у разі втрати ними працездатності в результаті поранення, захворювання, що сталися при виконанні службових обов`язків, яка в свою чергу необхідна для отримання одноразової грошової допомоги у разі інвалідності поліцейського, є незаконними та такими, що порушують його права.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що ОСОБА_1 в своєму позові не зазначає в чому саме полягає бездіяльність КУ «ООЦМСЕ». ОСОБА_1 звернувся до проходження МСЕК як звичайний пенсіонер, свідоцтва про хворобу або іншого документу, який би встановлював зв`язок його служби із захворюванням не надав. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 та експертного висновку ОблМСЕК 1 змінила причину інвалідності на «захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС», група інвалідності - II, безстроково, ступінь втрати професійної працездатності - 70 %. На предмет встановлення причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, позивач звернувся до Уповноваженої комісії, яка надала експертний висновок, який став підставою для видання виписки та довідки № 260100 за формою № 158-1/o. Таким чином, ОСОБА_1 отримав експертний висновок, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (на сьогодні його статус підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , видане 31.07.2019 р.).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_1 пенсіонер Міністерства внутрішніх справ України з 13 вересня 1991 року, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорія 1.

Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 11.09.2017 року № 5187, встановлено причинний зв`язок хвороб, що призвели до інвалідності, а саме: «Захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

На підставі Експертного висновку 26.09.2017 року МСЕК № 1 надало ОСОБА_1 довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 882631 Серії 12 ААА від 26.09.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 має 2 групу інвалідності, причиною інвалідності зазначено - захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та довідку про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серії 10 ААА № 260100 від 26.09.2017 року, у відповідних графах якої зазначено: у графі « 5. Група інвалідності: Друга»; у графі « 7. Ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: Сімдесят %».

Виписка від 26.09.2017 року до довідки серії 10 ААА № 260100 є медичною документацією за формою № 158-1/о та відповідно до п.1.12 інструкції щодо її заповнення (наказ МОЗ № 577 від 30.07.12 р) заповнюється для хворих, які застраховані від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Згідно з п.п.9-10 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317, інвалідність, що настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, встановлюється на підставі результатів огляду потерпілого членами комісії та акта про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою, визначеною постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112 (Офіційний вісник України, 2004 р., № 35, ст. 2337), або на підставі рішення суду про встановлення факту отримання травми на виробництві. Інвалідність, що настала внаслідок професійного захворювання, передбаченого переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. № 1662 (Офіційний вісник України, 2000 р., № 45, ст. 1940), встановлюється у разі наявності акта розслідування хронічного професійного захворювання, складеного за формою згідно з додатком 15 до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112 (Офіційний вісник України, 2004 р., № 35, ст. 2337), та висновку спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я, який має право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань.

ОСОБА_1 вказує, що акт про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом та акт розслідування хронічного професійного захворювання на розгляд експертної комісії МСЕК № 1 він не подавав, що підтверджується заявою до МСЕК від 04.04.2017 р. та додатками.

ОСОБА_1 звернувся до КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» із заявою про визначення ступеня втрати працездатності в результаті інвалідності, що настала внаслідок виконання службових обов`язків, та просив видати відповідно до п.1.11 Наказу МОЗ № 577 «Довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках» - форми облікової документації № 158/о.

В заяві позивач зазначив, що в наданому пакеті документів 04 квітня 2017 року на розгляд експертної комісії містяться медичні висновки та документи, що підтверджують його соціальний статус, а саме: надана копія пенсійного посвідчення № 1158 пенсіонера МВС, послужний список В-897201 Міністерства внутрішніх справ СРСР, Довідка про участь полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 у роботах, пов`язаних з ліквідацією аварії на ЧАЕС та інші документи.

У вказаній заяві також було зазначено, що ОСОБА_1 як особа начальницького складу органів внутрішніх справ підлягав державному обов`язковому особистому страхуванню відповідно до Постанови КМУ № 59 від 29.06.91 p., якою з 1 січня 1991 року запроваджено державне обов`язкове страхування рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ на випадок загибелі (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби.

КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» листом від 04.09.2019 р. № 264 відмовило у наданні відповідної довідки у зв`язку з тим, що надання виписки до акта огляду МСЕК та довідки до акта огляду МСЕК за формою № 158/о не може бути задоволено з приводу того, що ця форма надається особам, які підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню у разі втрати ними працездатності в результаті поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, що сталися при виконанні службових обов`язків; таким чином, формулювання причини інвалідності «захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» не може бути змінено, тому що підставою для причини інвалідності є висновок ЦМЕК МОЗ та МНС України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , працюючи на посаді начальника відділу КК МВС УРСР, будучи в званні підполковника внутрішньої служби, виконуючи службові обов`язки, брав участь в охороні громадського порядку і забезпечення особистої і майнової безпеки громадян в період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 27 квітня по 30 квітня 1986 року, перебуваючи в м. Прип`ять, отримав дозу опромінення (28,942 БЕР), що підтверджується довідкою відділу по АЕС ГУACM МВС України № 10/9-107 та довідкою про участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією аварії на ЧАЕС від 06.05.1991 року.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 1144 захворювання отримане в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Експертний висновок ЦМЕК МОЗ та МНС України підтверджує, що захворювання сталося внаслідок виконання службових обов`язків.

Наказом МОЗ України № 577 від 30.07.2012 року «Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях» з метою приведення у відповідність до законодавства системи обліку й звітності служби медико-соціальної експертизи України було затверджено форми облікової документації, зокрема: п.1.11 - Форму первинної облікової документації № 158/о «Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках» та інструкцію щодо її заповнення; п.1.12 - Форму первинної облікової документації № 158-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» та інструкцію щодо її заповнення.

Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації № 158/о «Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках», затверджена Наказом МОЗ України № 577 від 30.07.2012 року, визначає порядок заповнення форми первинної облікової документації «Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках».

Відповідно до п.2 та п.4 зазначеної Інструкції форма № 158/о заповнюється щодо хворих, які підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню у разі втрати ними працездатності в результаті поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, що сталися при виконанні службових обов`язків. У формі № 158/о зазначається кожний хворий, який звернувся до МСЕК для визначення ступеня втрати працездатності в результаті поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, що настала внаслідок виконання службових обов`язків. Форма № 158/о складається з двох частин: одна видається страхувальнику, друга видається застрахованій особі.

Згідно з пп.5.5 п.5 вказаної Інструкції частина довідки, що видається страхувальнику: у пункті 5 зазначається, у зв`язку з чим встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках (трудове каліцтво, травма).

Відповідно до пп.6.5 п.6 зазначеної Інструкції частина довідки, що видається застрахованій особі: у пункті 5 зазначається словами ступінь втрати професійної працездатності у відсотках.

Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації № 158-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги», затверджено Наказом МОЗ України № 577 від 30.07.2012 року, визначає порядок заповнення форми первинної облікової документації «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» (форма № 158-1/о), яка складається з двох частин: вказаної виписки та довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги.

Згідно з п.2 цієї Інструкції форма № 158-1/о заповнюється для хворого, який застрахований від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Разом з цим, ОСОБА_1 не відноситься до категорії осіб, які постраждали від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Також, відмова у видачі довідки за Формою 158/о на підставі того, що позивач не підлягав державному обов`язковому особистому страхуванню у разі втрати ними працездатності в результаті поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, що сталися при виконанні службових обов`язків, є протиправною, оскільки він як особа начальницького складу органів внутрішніх справ підлягав державному обов`язковому особистому страхуванню відповідно до Постанови Кабінету міністрів УРСР № 59 від 29.06.1991 року «Про порядок і умови державного обов`язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ республіки» і до моменту звільнення був застрахований.

Таким чином, суд погоджується з позивачем, що твердження відповідача стосовно того, що довідка за формою 158-1/о про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках видається особам-учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, застрахованим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, є необґрунтованими, а посилання на Наказ МОЗ України № 577 від 30.07.2012 року є безпідставним, оскільки в Наказі МОЗ № 577 від 30.07.2012 року відсутня норма, на яку посилається посадова особа МСЕК № 1 щодо видачі довідки ф. 158-1/о особам-учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

За таких обставин, бездіяльність Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо не надання ОСОБА_1 довідки за формою 158/о про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках є протиправною.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Комунальну установу «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» визнати ОСОБА_1 особою, яка втратила професійну працездатність у розмірі 70 % в результаті захворювання, що сталося при виконанні ним службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати йому довідку за формою 158/о про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, заповнену відповідно до Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 158/о «Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках», затвердженої Наказом МОЗ України № 577 від 30.07.2012 року.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача з боку відповідача є належним та достатнім в даному випадку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до вимог ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» (вул. Чорноморського козацтва, 40, м. Одеса, 65003, ідентифікаційний код 03321555) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо не надання ОСОБА_1 довідки за формою 158/о про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

3. Зобов`язати Комунальну установу «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» визнати ОСОБА_1 особою, яка втратила професійну працездатність у розмірі 70 % в результаті захворювання, що сталося при виконанні ним службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

4. Зобов`язати Комунальну установу «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» видати ОСОБА_1 довідку за формою 158/о про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, заповнену відповідно до Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 158/о «Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках», затвердженої Наказом МОЗ України № 577 від 30.07.2012 року.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2019 року.

Суддя М.М. Кравченко