Справа № 522/18219/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/18219/19
Головуючий в 1 інстанції: Свячена Ю.Б.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

за участю представника апелянта - Пошали К.С.,

представника позивача - Ребець Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2019 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулась з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 24.10.2019 працівниками ГУ ДМС України в Одеській області, за адресою: м. Одеса, ГУНП в Одеській області, ДПСУ в Одеській області під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» за адресою м. Одеса, вул. Овідіопольський район, ринок « 7-й км» було виявлено громадянина Китайської Народної Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Для вирішення питання щодо законності перебування на території України відповідача було доставлено до ГУ ДМС України в Одеській області.

За наслідками проведеної перевірки було встановлено, що громадянин Китайської Народної Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - ухилився від виїзду після закінчення терміну легального перебування на території України.

До України прибув 09.07.2019 легально за паспортним документом на його ім`я серії та номер НОМЕР_1 , термін дії якого 02.03.2011-01.03.2021. Державний кордон перетинав через КПП «Бориспіль».

На даний час громадянин Китайської Народної Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

За порушення частини 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно громадянина Китайської Народної Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.10.2019 складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 000789 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 24.10.2019 ПН МОД № 000784 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700,00грн.

24.10.2019 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Китайської Народної Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 27.10.2019.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 28 жовтня 2019 року примусово видворив з території України громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду звернув до негайного виконання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 24.10.2019 працівниками ГУ ДМС України в Одеській області, за адресою: м. Одеса, ГУНП в Одеській області, ДПСУ в Одеській області під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» за адресою м. Одеса, вул. Овідіопольський район, ринок « 7-й км» було виявлено громадянина Китайської Народної Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Для вирішення питання щодо законності перебування на території України відповідача було доставлено до ГУ ДМС України в Одеській області.

В результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин Китайської Народної Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - ухилився від виїзду після закінчення терміну легального перебування на території України.

До України прибув 09.07.2019 легально за паспортним документом на його ім`я серії та номер НОМЕР_1 , термін дії якого 02.03.2011-01.03.2021. Державний кордон перетинав через КПП «Бориспіль».

На даний час громадянин Китайської Народної Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

За порушення частини 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно громадянина Китайської Народної Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24 жовтня 2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 000789 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 24.10.2019 ПН МОД № 000784 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700,00грн.

24.10.2019 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Китайської Народної Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 27.10.2019.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що громадянин Китайської Народної Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі Закон №3773).

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

На підставі статті 3 Закону № 3773, іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

За правилами пункту 14 статті 1 Закону № 3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

За змістом пункту 2 статті 25 Закону № 3773 передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону №3773 іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

На підставі статті 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відтак, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18), № судового рішення в ЄДРСРУ 72089265.

За правилами статті 31 Закону №3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

В ході судового розгляду не було встановлено наявності обставин, передбачених статтями 30, 31 Закону №3 773-VI, які забороняють примусове видворення відповідача.

До того ж, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втім, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на те, що громадянин Китайської Народної Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону № 3773-VI відсутні, та враховуючи, що ОСОБА_1 порушив правовий режим знаходження його на території України, наявні підстави для примусового видворення громадянина Китаю ОСОБА_1 за межі території України.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Посилання представника апелянта на те, що 24.10.2019 він звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з усною заявою про те, що в нього скінчився термін прибування на території України, а зворотній білет до Китайської Народної Республіки йому вдалось отримати лише на 13.11.2019 не спростовують обґрунтованість рішення про примусове повернення.

Доводи представника апелянта, що він не володіє українською мовою, а отже не міг розуміти зміст рішення про примусове повернення, відхиляються апеляційним судом, оскільки матеріали справи містять документи, в яких ОСОБА_1 власноручно пише українською мовою: розписка (а.с. 8), пояснення (а.с. 9), в якому ОСОБА_1 власним підписом засвідчує, що участь перекладача не потребує, протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 10, зворотна сторона), в якому ОСОБА_1 власним підписом засвідчує, що суть скоєного правопорушення визнає, українську мову розуміє, розписка (а.с. 19), в якій ОСОБА_1 зазначає, що перекладач не потрібний.

Стосовно доводів представника апелянта, що в документах підписи ОСОБА_1 відрізняються, апеляційний суд зазначає, що дослідження наявних в матеріалах справи документів не виявило суттєвих відмінностей, які б вказували на ознаки підроблення підпису відповідача.

При цьому вказані посилання суд не може визнати об`єктивним, адже окремі дефекти документів не повинні сприйматись як безумовні підстави для висновку про їх протиправність. У такому разі складені документи не змінюють своєї суті.

Близька змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 вересня 2019 року у справі № 815/3289/15, № судового рішення в ЄДРСРУ 84571219.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Відтак, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2019 року у справі № 522/18219/19 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення - 27 листопада 2019 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: С.Д. Домусчі