Справа № 202/1083/19 (2-а/202/40/2019)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 202/1083/19 (2-а/202/40/2019)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2019 року (суддя першої інстанції Марченко Н.Ю.) у справі № 202/1083/19 (2-а/202/40/2019) за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Чужика Максима Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Чужика Максима Володимировича, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАВ № 903651 від 08.02.2019 року, винесену інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Чужиком М.В., про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 225 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.02.2019 року інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Чужиком Максимом Володимировичем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП за порушення пункту 8.4 Правил дорожнього руху, а саме невиконання вимог дорожнього знаку 3.3 (рух вантажних автомобілів заборонено). З даною постановою він не згодний, так як 08.02.2019 року приблизно о 16 год. 37 хв. виїхав з прибудинкової території свого фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та направлявся до перехрестя вул. Дементьєва та вул. Донецьке шосе. Зазначає, що дія дорожнього знаку не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначений зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення. Також вказує, що керований ним транспортний засіб починав рух зі сторони вул. Дементьєва в напрямку Донецького шосе, тобто на відрізку дороги, де дорожній знак 3.3 відсутній, що підтверджується записом з відеореєстратора. Крім того, постанова була винесена на місці без складення протоколу про адміністративне правопорушення, при винесенні постанови грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України не погодившись з рішенням суду звернуся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повністю.

Обґрунтовуючи доводи своєї скарги, апелянт посилається на те, що під час винесення оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєного правопорушення, обґрунтовано виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач не скористався своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 8 лютого 2019 року інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Чужиком Максимом Володимировичем була винесена постанова серії ЕАВ № 903651, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Так в постанові зазначено, що 08.02.2019 року о 16 год. 57 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERCEDEC BENZ ATEGO 1218L н.з. НОМЕР_1 по вул. Донецьке шосе, 12 у м. Дніпрі, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3 (рух вантажних авто заборонено), чим порушив вимоги пункту 8.4 (в) Правил дорожнього руху.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 8.4 ПДР України визначені групи, на які поділяються дорожні знаки, зокрема, підпункт «в» вказує на заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з розділом 33 ПДР України «Дорожні знаки» - знак 3.3 забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Так, порушення вимог дорожніх знаків є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Між тим, як вбачається з наданого відповідачем відеозапису, на ньому відсутній факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, а зафіксована лише бесіда інспектора патрульної поліції з позивачем, під час якої останній заперечував факт вчинення правопорушення, а отже, в розумінні приписів ст.ст 73-76 КАС України не є належним, допустимим і достатнім доказом по справі.

Наявність вказаних обставин свідчить про недоведеність факту порушення позивачем приписів ПДР та як наслідок безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності.

Інших доказів, передбачених ст. 72 КАС України, які б підтверджували факт порушення позивачем правил дорожнього руху, відповідачем до суду надано не було.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності прийняття оскарженого рішення, з огляду на, що суд обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови та закриття провадження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 315, 316, 321,322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2019 року у справі № 202/1083/19 (2-а/202/40/2019) за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Чужика Максима Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Повний текст постанови складений 28.11.2019 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва