Справа № 540/576/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/576/19
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні о 10:52 год у м.Херсоні за правилами спрощеного позовного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому, з урахуванням уточнень до позову, просить визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 11.07.2016 року та зобов`язати його провести розрахунок пенсії позивача, починаючи з 26.07.2013 року, в розмірі відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши відомий розмір заробітної плати позивача, коефіцієнт її заробітної плати показник середньої заробітної плати за три роки до 2013 року, з проведенням розрахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 2013 року, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на всі несвоєчасно нараховані суми позивачу, починаючи з 2013 року до їх фактичної виплати, з дотриманням норм Закону про те, що пенсія позивачу не може бути меншою за мінімум, встановлений Законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що обов`язок пенсійного органу здійснювати перерахунок встановлено законом. Вважає, що оскільки нею отримано пенсію у нижчому розмірі ніж той, що встановлений законодавством, за період, починаючи з 27.06.2013 року, то вона має право на отримання компенсації у зв`язку з втратою частини доходів.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, що виразилася у нерозгляді у встановленому порядку та неприйнятті рішення за наслідком розгляду заяви представника ОСОБА_1 від 19 листопада 2018 року всупереч вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянути та прийняти рішення за наслідком розгляду заяви представника ОСОБА_1 від 19 листопада 2018 року у відповідності до вимог відповідно до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV та вирішити питання про наявність підстав для проведення перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі, не нижче мінімальної пенсії.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить повністю скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення у формі постанови, якою задовольнити позовні вимоги у редакції позову. В доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що належним способом захисту є скасування оскаржуваного розпорядження, оскільки, на думку апелянта, спірним у цьому розпорядженні є не питання поновлення пенсії, а саме розмір, в якому відбулось поновлення пенсійних виплат.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області фактично не погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо задоволення позову та просить суд скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Також ОСОБА_1 надала до суду відповідь на відзив.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву відповідача та наданої відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), рнокпп НОМЕР_1 , посвідчення особи № НОМЕР_2 , є громадянкою України.

З 1998 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком. У зв`язку із виїздом ОСОБА_1 на постійне місце проживання до держави Ізраїль, виплата пенсії їй була припинена з 2000 року.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення: пункту 2 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV, яким визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; другого речення статті 51 Закону № 1058-IV яким визначено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання; під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 27.06.2014 року у справі №757/11833/14-а зобов`язано Управління ПФУ в м. Євпаторії Автономної Республіки Крим поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 27.06.2013 року з проведенням індексації і здійсненням компенсації втрати частини доходу у зв`язку із несвоєчасною виплатою незаконно не поновленої, не нарахованої і не виплаченої пенсії.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2015 року проведено заміну сторони у справі з УПФУ в м. Євпаторії АРК на УПФУ в Генічеському районі в Херсонській області.

Розпорядженням УПФУ в Генічеському районі в Херсонській області від 11.07.2016 року №8000 позивачу поновлено виплату пенсійного забезпечення з 27.06.2013 року. Сума до виплати склала 74,70 грн. (з 01.04.2014 року - 75,52 грн.).

У липні 2016 року органом ПФУ нараховано доплату пенсії за період з 27.06.2013 по 31.07.2016р.р. в сумі 2796,82 грн. Так як заява позивача про виплату пенсії через банківську установу надійшла 25.06.2018 року, доплата пенсії проведена за період з 27.06.2013 по 31.07.2018р.р. тільки в серпні 2018 року в сумі 4648,98 грн.

Листом від 19.11.2018 року № 3560 представник позивача звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із зверненням стосовно виконання судового рішення щодо поновлення пенсії за віком ОСОБА_1 та надання розрахунків пенсії.

Листом ГУ ПФУ від 03.12.2018 року № 12368/03-01 представника позивача повідомлено, що постанова по справі № 757/11833/14-а виконана у повному обсязі.

Не погодившись з діями відповідача, вважаючи їх такими, що протиправно обмежують право позивача на соціальний захист позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що ГУ ПФУ в Херсонській області, який як державний орган зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, всупереч вимогам Конституції України, під час поновлення пенсії ОСОБА_1 розпорядженням № 8000 від 11.07.2016 року протиправно нараховано пенсію у розмірі нижчому від прожиткового мінімуму встановленого діючим законодавством України станом на 27.06.2013 року. Проте, суд вважає недоцільним скасування наведеного розпорядження, як того просить позивач, оскільки наведеним рішенням органом ПФУ фактично поновлено пенсійне забезпечення позивача на виконання постанови суду, натомість представник позивача в уточненому позові вказує на те, що спірним є не питання поновлення пенсії, а саме розмір, в якому відбулось поновлення пенсійних виплат.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Предметом апеляційного розгляду в суді апеляційної інстанції є апеляційна скарга позивача в якій остання просить задовольнити її позов шляхом визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача від 11.07.2016 року та зобов`язання відповідача провести розрахунок пенсії позивача, починаючи з 26.07.2013 року, в розмірі відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши відомий розмір заробітної плати позивача, коефіцієнт її заробітної плати показник середньої заробітної плати за три роки до 2013 року, з проведенням розрахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 2013 року, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на всі несвоєчасно нараховані суми позивачу, починаючи з 2013 року до їх фактичної виплати, з дотриманням норм Закону про те, що пенсія позивачу не може бути меншою за мінімум, встановлений Законом.

Згідно з п. п. 4.1, 4.2 Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно пункту 4.10 Порядку 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу) орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, виплата пенсії у нових розмірах, передбачає необхідність здійснення перерахунку пенсії, який, у свою чергу, передбачає прийняття уповноваженим органом рішення.

Вірним є висновок суду першої інстанції проте, що позивач з заявою про здійснення перерахунку пенсії із застосуванням відомого розміру заробітної плати позивача, коефіцієнту її заробітної плати, показника середньої заробітної плати за три роки до 2013 року, щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 2013 року до відповідача не зверталась.

В свою чергу, судом встановлено, що наявні у відповідача індивідуальні відомості про застраховану особу є достатніми для встановлення наявності чи відсутності підстав виплати позивачу пенсії із врахуванням запитуваних позивачем показників.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що недоцільним є задоволення позову шляхом скасування розпорядження від 11.07.2016 року, як того просить апелянт, оскільки наведеним рішенням органом ПФУ поновлено пенсійне забезпечення позивача на виконання постанови суду.

Суд апеляційної інстанції не приймає доводи апелянта про те, що спірним питанням в розпорядженні від 11.07.2016 року є не питання поновлення пенсії, а саме розмір, в якому відбулось поновлення пенсійних виплат, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи.

Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Приписами ч.2 ст. 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підсумовуючи наведене, виходячи із змісту заявлених позивачем вимог та встановлених в ході розгляду справи обставин, суд дійшов висновку, що в цьому випадку слід застосувати положення статті 9 КАС України та обрати інший спосіб захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

У постановах ВСУ та ВС неодноразово встановлювалось, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача позовні вимоги підлягають задоволенню в редакції оскаржуваного рішення суду.

Крім того вірним є висновок суду про те, що відповідачем не вирішувалося питання щодо проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням запитуваних позивачем показників, а тому передчасними є вимоги про виплату пенсії з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі по суті не спростовують висновків суду першої інстанції. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик