Справа № 320/6547/19
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

29 листопада 2019 року № 320/6547/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Оріджин" про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Оріджин" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу в частині,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Оріджин" з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу від 03.10.2019 №56-Л в частині анулювання ліцензії номер , реквізити рішення про видачу №63-Л від 28.12.2017 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Оріджин" "Про результати розгляду питань щодо ліцензування Державної архітектурно-будівельної інспекції України".

До позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову, у якій він просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 03.10.2019 №56 в частині анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Оріджин", до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Обґрунтовуючи вказану заяву позивач зазначає, що 28.12.2017 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України було видано ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин" ліцензію реєстраційний номер на провадження господарської діяльності з будівництва об`єкті, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками.

Позивач повідомив, що ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин" відповідно до договору генерального підряду на капітальне будівництво №22/01 від 26.06.2019, укладеного з ОСОБА_1 , є генеральним підрядником будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 , 28, 30, 32 (будинки 1, 2, 3, 4) в смт. Гостомель Київської АДРЕСА_2 .

Позивач зазначив, що 03.10.2019 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України було прийнято спірний наказ №56-Л «Про результати розгляду питань щодо ліцензування», пунктом 2 якого анульовано ліцензії у зв`язку з виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середнім (СС2) та значним (СС3) наслідками, на підставі відповідного акта перевірки, суб`єктам господарювання згідно з додатком 2 до наказу.

При цьому, у додатку 2 до спірного наказу вказано ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин".

Позивач зазначив, що анулювання на підставі спірного наказу ліцензії реєстраційний номер на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, призведе до неможливості своєчасного виконання ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин" своїх зобов`язань щодо здійснення будівельних робіт за договором генерального підряду на капітальне будівництво №22/01 від 26.06.2019, а також завдасть значної майнової шкоди ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин" як генпідряднику, та ОСОБА_1 як замовнику будівництва, а також громадянам, з якими останній уклав договори купівлі-продажу квартир (майнових прав на них).

Позивач наголосив на тому, що в результаті анулювання ліцензії ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин" не тільки не має права здійснювати будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 , 26, 28, 30, 32 (будинки 1, 2, 3, 4) в смт. Гостомель, Київської області, але й позбавлено можливості проводити господарську діяльність з будівництва в цілому.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 призначено судове засідання для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Оріджин" про забезпечення позову на 29.11.2019 о 10:00 год.

Під час розгляду заяви судом було оголошено перерву до 29.11.2019 до 14:00 у зв`язку з необхідністю надання сторонами додаткових доказів.

У судове засідання, призначене на 29.11.2019, з`явились представники сторін.

Відповідач надав суду письмові пояснення, у яких заперечував проти задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову з посиланням на відсутність підстав для їх застосування. Зокрема, Державна архітектурно-будівельна інспекція України зазначила, що спірний наказ був прийнятий при повному дотриманні встановленої процедури та за наявності законодавчо визначених передумов, а тому його очевидна протиправність не підтверджується. Так, про проведення планової перевірки позивача було повідомлено листом від 30.08.2019 №10/26-19/3008/08-378, однак поштове відправлення було повернуто за закінченням встановленого строку зберігання. За результатом проведення перевірки було встановлено, що за своїм місцезнаходженням (м. Київ, вул. Зоологічна, 4а, офіс 139) позивач не знаходиться, присутність керівника та інших посадових осіб під час проведення перевірки не забезпечено, що було відображено у відповідному акті, копія якого була направлена на адресу позивача. Вказані факти стали підставою для прийняття спірного наказу у межах повноважень, на підставах та у спосіб, передбачений законодавством України.

Відповідач повідомив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а заявником не конкретизовано, яких саме зусиль він буде змушений докласти у разі невжиття судом заходів, про які він просить.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України вважає, що позивачем наведені лише припущення щодо можливих наслідків заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, однак не доведено існування обставин, визначених статтею 150 КАС України.

Також відповідач зауважив, що застосування таких заходів забезпечення позову як зупинення дії наказу в частині анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками, фактично надає можливість підряднику безперешкодно, без жодних обмежень, продовжувати виконання робіт.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 18.01.2019 у справі №826/5369/18.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову та заслухавши пояснення представників учасників процесу, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову у цій справі з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 № 2 в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або у випадку, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту, який є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78022699).

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач оскаржує наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 03.10.2019 №56-Л в частині анулювання ліцензії номер , реквізити рішення про видачу №63-Л від 28.12.2017 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Оріджин" "Про результати розгляду питань щодо ліцензування Державної архітектурно-будівельної інспекції України".

Відповідно до частини четвертої статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Судом встановлено, що 26.06.2019 між ОСОБА_1 (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Оріджин" (Генеральний підрядник) було укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво №2201, за умовами якого генеральний підрядник зобов`язався на свій ризик своїми та/або залученими силами та засобами завершити будівництво і передати замовнику об`єкт відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, умов договору та завдання замовника, а замовник зобов`язався прийняти закінчений об`єкт та оплатити його в межах договірної ціни. Генеральний підрядник зобов`язався повністю завершити будівництво та передати готовий об`єкт замовнику.

Пунктом 1.2 договору визначено об`єкт будівництва, робоча назва: Багатоквартирні житлові будинки. Адреса розташування об`єкта: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Мисливська, 24, 26, 28, 30, 32.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що завершити будівництво об`єкту означає обов`язок генерального підрядника належним чином, вчасно і якісно виконати наступні роботи: будівельні, монтажні, пусконалагоджувальні, що передбачені проектною документацією та визначені сторонами, включаючи можливі роботи, які не вказані в договорі, але необхідні для належного будівництва об`єкта і нормальної його експлуатації, за виконання яких замовником будуть підписані прямі договори з субпідрядними організаціями; випробування змонтованого обладнання; забезпечення прийняття закінченого будівництвом об`єкту в експлуатацію Державною приймальною комісією; ліквідація дефектів, виявлених в ході приймання робіт і в гарантійні строки експлуатації об`єкта.

Згідно з пунктом 2.4 договору генеральний підрядник зобов`язується завершити виконання робіт протягом 36 календарних місяців з дати початку виконання робіт.

Судом встановлено, що штатним розписом ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин" передбачено такі посади (професії) : директор 1 одиниця; головний бухгалтер 1 одиниця; начальник диспетчерської служби 1 одиниця; інженер з проектно-кошторисної документації 1 одиниця; виконавець робіт 1 одиниця; інженер з охорони праці 0,5 одиниці (пів ставки); диспетчер 1 одиниця; охоронець 1 одиниця.

Присутній у судовому засіданні 29.11.2019 представник позивача повідомив, що виконання ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин" будівельних робіт за договором генерального підряду на капітальне будівництво №22/01 від 26.06.2019 здійснюється шляхом залучення субпідрядних організацій та з використанням орендованого обладнання.

З матеріалів справи вбачається, що 15.05.2019 між ТОВ «БК «Оріджин» (Генеральний підрядник) та ТОВ «Добробуд Союз» (Субпідрядник) був укладений договір субпідряду №6, пунктом 1.1 якого передбачено, що Субпідрядник за завданням Підрядника зобов`язується на свій ризик, своїми силами та засобами у відповідності до діючих будівельних норм і правил, якісно виконати в межах Договірної ціни, що передбачені переданою Генеральним Підрядником проектною документацією, умовами цього Договору, у тому числі: забезпечення матеріально-технічними ресурсами, виконувати роботи з облицювання стін з цегли під розшивку, монтаж каркасних внутрішніх стін, в`язки арматури, встановлення опалубки, приймання і вібрування бетону, гідроізоляція фундаменту, заливка бетонних колон, пілонів на об`єкті «Багатоквартирні житлові будинки з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Мисливська ділянки 24, 26, 28, 30, 32 (будинки 1, 2, 3, 4) в смт. Гостомель Київської області», та здати виконані роботи у встановлений термін.

10.07.2019 між ТОВ «БК «Оріджин» (Генеральний підрядник) та ТОВ «УК «Жежер» (Субпідрядник) був укладений договір субпідряду №13/19, пунктом 1.1 якого передбачено, що Генеральний Підрядник доручає та оплачує, а Субпідрядник бере на себе зобов`язання з виконання технічних робіт із зовнішнього утеплення фасаду будинку, внутрішнього та зовнішнього оздоблення стін, Інженерія і монтаж систем комунікації, на об`єкті «Багатоквартирні житлові будинки з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Мисливська ділянки 24, 26, 28, 30, 32 (будинки 1, 2, 3, 4) в смт. Гостомель Київської області».

04.09.2018 між ТОВ «Мадек» та ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин" укладено договір оренди обладнання №МА255-О, за умовами якого останньому було передано в оренду обладнання: дизель-генератор Р200Е2 №FGWPEP11CGSB00574 максимальною потужністю 200 кВа/160 кВт, сухою масою 2704 кг, габарити 3894х1300х1996; дизель-генератор НОМЕР_1 № НОМЕР_2 максимальною потужністю 275 кВа/220 кВт, сухою масою 3094 кг габарити 4300х1300х2130; дизель-генератор НОМЕР_1 № НОМЕР_3 максимальною потужністю 275 кВа/220 кВт, сухою масою 3094 кг, габарити 3894х1300х1996.

Відповідно до пункту 7.1 договору ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин" зобов`язався забезпечити доставку та вивіз майна, що орендується на об`єкт ат з об`єкту за адресою: смт АДРЕСА_5 Гостомель, вул. АДРЕСА_4 24; забезпечити виконання навантажувально-розвантажувальних робіт на об`єкті за адресою: смт. Гостомель, вул. Мисливська, 24.

Між ПАТ «Пересувна механізована колона-6 Поліськсільбуд» (Орендодавець) та ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин" (Орендар) укладено договір оренди №08-10/19-1, за умовам якого орендодавець зобов`язався передати орендарю в платне строкове користування баштовий кран КБ 403А заводський №12 реєстраційний №19955.

30.08.2019 між ТОВ «Степс Сервіс» (Наймодавець) та ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин" (Наймач) укладено договір майнового найму №464, за умовами якого наймодавець зобов`язався передати наймачу у строкове платне користування фасадні риштування.

18.02.2019 між ПП «Отіс» (Підрядник) та ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин" (Замовник) було укладено договір на поставку та монтаж ліфтового обладнання D2N19856, за умовами якого підрядник зобов`язався виготовити ліфтове обладнання на об`єкт монтажу та провести монтажно-налагоджувальні роботи обладнання для житлового комплексу «Авіатор» за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Мисливська, 28: ліфт №1, GeN2 MRL, в/п630 кг на 11 зупинок, кількістю одна одиниця.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що "Будівельна компанія "Оріджин" залучено інших суб`єктів господарювання для здійснення будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Мисливська, 24, 26, 28, 30, 32, а також укладені інші договори, пов`язані з виконанням взятих на себе зобов`язань за договором генерального підряду від 26.06.2019 №22/01.

Водночас, анулювання ліцензії номер внаслідок прийняття Державною архітектурно-будівельною інспекцією України наказу від 03.10.2019 №56-Л унеможливлює виконання позивачем своїх обов`язків за вищевказаними договорами, при тому, що обставини правомірності прийняття відповідачем зазначеного наказу є спірними та підлягають дослідженню під час розгляду справи.

У зв`язку з цим суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може істотно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову в частині приведення сторін у стан, що існував до прийняття спірного наказу, тобто ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, адже станом на час звернення позивача із заявою про забезпечення позову позивач позбавлений можливості виконувати свої обов`язки як за договором генерального підряду від 26.06.2019 №22/01, так і за іншими договорами, укладеними на його виконання.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Судом встановлено, що 25.06.2019 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України був наданий дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ 67 замовнику ОСОБА_1 та генеральному підряднику Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Оріджин».

Відповідно до частини третьої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» для отримання дозволу подається заява, до якої додаються, зокрема, інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 37 цього Закону дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (п.3).

Відповідно до частини п`ятої статті 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, здійснює контроль за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Отже, оскільки наявність ліцензії, що дає право на виконання будівельних робіт, є однією з обов`язкових передумов для отримання дозволу на виконання будівельних робіт, її анулювання є підставою для анулювання виданого позивачеві дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ 67 від 25.06.2019, за умови встановлення відповідачем продовження здійснення будівельних робіт.

При цьому, суд вважає непереконливими посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 18.01.2019 у справі №826/5369/18, в якій викладений висновок про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову за аналогічних обставин з огляду на можливість залучення генеральним підрядником субпідрядників. Так, з цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: будівництво об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, - з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про архітектурну діяльність" (п.9).

Частиною першою статті 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що господарська діяльність, пов`язана із створенням об`єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Стаття 27 цього ж Закону зазначає, що замовники та підрядники під час створення об`єкта архітектури зобов`язані доручати виконання окремих видів проектних і будівельних робіт особам, які мають відповідну ліцензію. Тобто, замовник зобов`язаний пересвідчитися у наявності ліцензії у генерального підрядника.

Згідно з частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Таким чином, залучення субпідрядних організацій до виконання будівельних робіт є правом, а не обов`язком підрядника, однак останній є відповідальним перед замовником за відповідні результати робіт.

Згідно статті 882 Цивільного Кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. Тобто по завершенню робіт, за відсутності у замовника претензій до якості робіт, підписується акт прийому-передачі виконаних робіт. При цьому, під виконаними роботами розуміються саме будівельні роботи, а не, наприклад, організація/супровід будівельних робіт, а отже, у разі, якщо генеральний підрядник фактично і не виконував будівельні роботи, то юридично, тобто згідно Актів виконаних робіт, він є їхнім виконавцем, що, відповідно, потребує наявності у генерального підрядника відповідної ліцензії.

Крім того, відповідно до пункту 1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2016 р. N 256, ці Ліцензійні умови встановлюють вичерпний перелік організаційних, кадрових, технологічних і спеціальних вимог до провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, що обов`язкові для виконання ліцензіатом, а також вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії.

Стаття 3 Господарського Кодексу України визначає, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Оскільки діяльність генерального підрядника спрямована на виконання робіт, така діяльність є господарською, а тому навіть не виконуючи роботи самостійно, і передоручаючи будівельні роботи субпідряднику, ці дії генерального підрядника спрямовані на виконання робіт, а отже, потребують наявності у нього відповідної ліцензії.

Також суд звертає увагу на позицію Міністерства регіонального розвитку та будівництва України, викладену у листі від 05.08.2010 №2/26-12/11635, за якою якщо під час будівництва об`єкта у підрядника виникає необхідність залучення субпідрядників, він повинен отримати в установленому законом порядку ліцензію на виконання функцій

генпідрядника будівництва об`єкта.

За таких обставин, дія спірного наказу в частині анулювання виданої позивачеві ліцензії фактично паралізує діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Оріджин", оскільки позбавляє його і можливості залучення субпідрядних організацій до будівництва на об`єкті «Багатоквартирні житлові будинки з вбудованими нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_4 26, 28, 30, 32 (будинки 1, 2, 3, 4) в смт. Гостомель Київської області», що впливає не лише на права позивач, але й зачіпає права та інтереси замовника будівництва та вже залучених організацій при тому, що наявність будь-яких порушень законодавства на самому об`єкті будівництва встановлено не було.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне відступити від правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.01.2019 у справі №826/5369/18, як такої, що була сформована без аналізу вищенаведених правових норм.

Крім того, суд також враховує, що анулювання спірним наказом ліцензії позивача є перешкодою для здійснення ним будівельної діяльності не лише на об`єкті «Багатоквартирні житлові будинки з вбудованими нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 , 28, 30, 32 (будинки 1, 2, 3, 4) в смт. Гостомель Київської АДРЕСА_2 », а й на будь-якому іншому об`єкті, тобто перешкоджає здійсненню господарської діяльності, при тому, що підстави для таких обмежень є спірними та підлягають дослідженню у цій справі.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий порядок та відповідно до частини шостої статті 157 КАС України такі заходи зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Обрання судом саме такого способу забезпечення позову, як зупинення дії спірного наказу відповідача повністю узгоджується з приписами частини другої статті 151 КАС України, є співрозмірним із заявленими позовними вимогами ТОВ "Будівельна компанія "Оріджин" і відповідає меті інституту забезпечення адміністративного позову. При цьому вжиття таких заходів не зумлює фактичного вирішення спору по суті, оскільки спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії (Doran v. Ireland) ЄСПЛ визначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На підставі викладеного, дослідивши зміст заяви позивача та матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника, необхідність надання позивачеві тимчасового захисту з метою збереження існуючого становища на період розгляду справи, у зв`язку з чим вважає за доцільне зупинити дію наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 03.10.2019 №56 в частині анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Оріджин", до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Керуючись статтями 151, 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Оріджин" про забезпечення адміністративного позову задовольнити.

2. Зупинити дію наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 03.10.2019 №56 «Про результати розгляду питань щодо ліцензування» в частині анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками №1, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Оріджин", до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

3. Стягувач (за даною ухвалою, яка є виконавчим документом): Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Оріджин" (ідентифікаційний код: 41660397, місцезнаходження: 07301, Київська обл., Вишгородський р-н., м. Вишгород, вул. Київська, буд.10).

4. Боржник (за даною ухвалою, яка є виконавчим документом): Державна архітектурно-будівельна інспекція України (ідентифікаційний код 37471912, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 30 листопада 2022 року.

Ухвала у справі набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.