Справа № 826/2354/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2354/18 Суддя (судді) першої інстанції: Добрівська Н.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 серпня 2019 року (прийняте в порядку письмового провадження, суддя Добрівська Н.А.) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирського картонного комбінату» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирського картонного комбінату» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просило:

- визнання протиправними та скасувати рішення №496065/38934713 від 28.12.2017, №521655/38934713 від 02.01.2018, №521656/38934713 від 02.01.2017, №521657/38934713 від 02.01.2017, №521658/38934713 від 02.01.2017, №521659/38934713 від 02.01.2017, №521661/38934713 від 02.01.2017, №496072/38934713 від 28.12.2017, №496074/38934713 від 28.12.2017, №496073/38934713 від 28.12.2017, №496057/38934713 від 28.12.2017, №496066/38934713 від 28.12.2017, №496067/38934713 від 28.12.2017, №496056/38934713 від 28.12.2017, №521660/38934713 від 02.01.2017, №521662/38934713 від 02.01.2017;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні: №86 від 29.08.2017 на суму 150898,86 грн, в тому числі ПДВ 25149,81 грн; №16 від 05.09.2017 на суму 156023,28 грн, в тому числі ПДВ 26003,88 грн; №33 від 08.09.2017 на суму 97778,74 грн, в тому числі ПДВ, 16296,46 грн, №35 від 08.09.2017 на суму 81406,46 грн, в тому числі ПДВ 13567,74 грн; №45 від 13.09.2017 на суму 91771,54 грн, в тому числі ПДВ 15295,26 грн; №46 від 13.09.2017 на суму 43132,08 грн, в тому числі ПДВ 7188,68 грн.; №47 від 13.09.2017 на суму 191496,38 грн, в тому числі ПДВ 31916,06 грн; №54 від 14.09.2017 на суму 257662,21 грн, в тому числі ПДВ 42943,7 грн; №55 від 14.09.2017 на суму 144965,64 грн, в тому числі ПДВ 24160,94 грн; №56 від 14.09.2017 на суму 49500,00 грн, в тому числі ПДВ 8250,00 грн; №60 від 15.09.2017 на суму 179180,00 грн, в тому числі ПДВ 29863,33 грн; №62 від 15.09.2017 на суму 219916,38 грн, в тому числі ПДВ 36652,73 грн; №71 від 18.09.2017 на суму 194145,84 грн, в тому числі ПДВ 32357,64 грн; №76 від 20.09.2017 на суму 285416,74 грн, в тому числі ПДВ 47569,46 грн; №100 від 23.09.2017 на суму 128453,71 грн, в тому числі ПДВ 21408,95 грн; №120 від 29.09.2017 на суму 169738,56 грн, в тому числі ПДВ 28289,76 грн;

- зобов`язати ДФС України подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним судовим рішенням.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 серпня 2019 року позов задоволено частково; визнано протиправними та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: - №496065/38934713 від 28.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №86 від 29.08.2017; - №521655/38934713 від 02.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №16 від 05.09.2017; - №521656/38934713 від 02.01.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №33 від 08.09.2017; - №521657/38934713 від 02.01.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №35 від 08.09.2017; - №521658/38934713 від 02.01.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №45 від 13.09.2017; - №521659/38934713 від 02.01.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №46 від 13.09.2017; - №521661/38934713 від 02.01.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №47 від 13.09.2017; - №496072/38934713 від 28.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №54 від 14.09.2017; - №496074/38934713 від 28.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №55 від 14.09.2017; - №496073/38934713 від 28.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №56 від 14.09.2017; - №496057/38934713 від 28.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №60 від 15.09.2017; - №496066/38934713 від 28.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №62 від 15.09.2017; - №496067/38934713 від 28.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №71 від 18.09.2017; - №496056/38934713 від 28.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №76 від 20.09.2017; - №521660/38934713 від 02.01.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №100 від 23.09.2017; - №521662/38934713 від 02.01.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №120 від 29.09.2017; зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні: №86 від 29.08.2017; №16 від 05.09.2017; №33 від 08.09.2017; №35 від 08.09.2017; №45 від 13.09.2017; №46 від 13.09.2017; №47 від 13.09.2017; №54 від 14.09.2017; №55 від 14.09.2017; №56 від 14.09.2017; №60 від 15.09.2017; №62 від 15.09.2017; №71 від 18.09.2017; №76 від 20.09.2017; №100 від 23.09.2017; №120 від 29.09.2017.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державна фіскальна служба України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.08.2019 та ухвалити рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що реальність вчинення господарських операцій, на яку складено податкову накладну лежить на платнику податків, а оскільки позивачем не було надано копії первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарських операцій, то такому відмовлено у реєстрації податкових накладних.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «ТД «Житомирського картонного комбінату» та контрагентами ПАТ «Агрохолдінг Авангард» філія «Чорнобаївське», ДП «Авангард Агро» ПАТ «Агрохолдінг Аванард», ТОВ «Птахофабрика поділля», Сільськогосподарське ТОВ «Старинська птахофабрика» були укладені договори поставки, предметом яких є поставка прокладки горбкуватої та коробки для пакування яєць. Найменування, асортимент продукції, вказуються в протоколі узгодження договірної ціна на продукцію, який є невід`ємною частиною даного договору та/або у видаткових накладних. Факт поставки підтверджений товарно-транспортними накладними. Поставлений товар був повністю оплачений Покупцем.

На підтвердження виконання умов договорів поставки, позивачем надано копії документів, а саме:

- по податковій накладній № 86 від 29.08.2017: видаткова накладна №2761 від 29.08.2017; видаткова накладна №650 от 29.08.2017; договір-заявка на перевезення вантажу автомобільним транспортом; товаро-транспортна накладна №9103 від 29.08.2017; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001071 від 30.08.2017; договір поставки №12/РП від 01.03.2017;

- по податковій накладній №16 від 05.09.2017: видаткова накладна №3016 від 07.09.2017; №685 от 07.09.2017; товаро-транспортна накладна №ЖКК002582 від 07.09.2017; акт надання послуг з перевезення вантажу №1173 від 08.09.2017, банківська виписка від 05.09.2017 про проведення попередньої оплати за поставлену продукцію; договір поставки №30/РП від 24.07.2017;

- по податковій накладній №33 від 08.09.2017: видаткова накладна №3115 від 12.09.2017; видаткова накладна №697 от 12.09.2017; договір-заявка на перевезення вантажу автомобільним транспортом; товаро-транспортна накладна №ЖКК002667 від 12.09.2017; акт №ОУ-0000189 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 13.09.2017; банківська виписка від 08.09.2017 про проведення попередньої оплати за поставлену продукцію; договір поставки №30/РП від 24.07.2017;

- по податковій накладній №35 від 08.09.2017: банківська виписка від 08.09.2017 про проведення попередньої оплати за поставлену продукцію; видаткова накладна № Е-К469 від 22.09.2017; видаткова накладна №735 от 22.09.2017; товаро-транспортна накладна №ЖКК002873 від 22.09.2017; акт надання послуг з перевезення вантажу №1261 від 25.09.2017; договір поставки №30/РП від 24.07.2017;

- по податковій накладній №45 від 13.09.2017: банківська виписка від 13.09.2017 про проведення попередньої оплати за поставлену продукцію; видаткова накладна №Е-К469 від 22.09.2017; №735 від 22.09.2017; товаро-транспортна накладна №ЖКК002873 від 22.09.2017; акт надання послуг з перевезення вантажу №1261 від 25.09.2017; договір поставки №30/РП від 24.07.2017;

- по податковій накладній №46 від 13.09.2017: видаткова накладна №Е-К472 від 22.09.2017; №742 від 23.09.2017; товаро-транспортна накладна №ЖКК002884 від 23.09.2017; акт надання послуг з перевезення вантажу №1263 від 25.09.2017; банківська виписка від 13.09.2017 про проведення попередньої оплати за поставлену продукцію; договір поставки №30/РП від 24.07.2017;

- по податковій накладній №47 від 13.09.2017: видаткова накладна №Е-К473 від 22.09.2017; №746 от 22.09.2017; договір-заявка на перевезення вантажу автомобільним транспортом; товаро-транспортна накладна №ЖКК002893 від 22.09.2017; акт надання послуг з перевезення вантажу №146 від 23.09.2017; банківська виписка від 13.09.2017 про проведення попередньої оплати за поставлену продукцію; договір поставки №30/РП від 24.07.2017;

- по податковій накладній №54 від 14.09.2017: видаткова накладна №3189 від 14.09.2017; №707 від 14.09.2017; договір-заявка на перевезення вантажу автомобільним транспортом; товаро-транспортна накладна №ЖКК002725 від 14.09.2017; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001105 від 15.09.2017; договір поставки №10/015 від 15.01.2015;

- по податковій накладній №55 від 14.09.2017: видаткова накладна №3173 від 14.09.2017; №705 від 14.09.2017; товаро-транспортна накладна №ЖКК002709 від 14.09.2017; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001113 від 18.09.2017, договір поставки №10/015 від 15.01.2015; специфікація №41 від 12.09.2017;

- по податковій накладній №56 від 14.09.2017: видаткова накладна №3189 від 14.09.2017; №708 вд 14.09.2017, товаро-транспортна накладна №ЖКК002726 від 14.09.2017, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001105 від 15.09.2017, договір поставки №10/015 від 15.01.2015, специфікація №42 від 14.09.2017;

- по податковій накладній №60 від 15.09.2017: видаткова накладна №3213 від 15.09.2017, №712 от 15.09.2017, товаро-транспортна накладна №ЖКК002745 від 15.09.2017, акт надання послуг №1222701 від 16.09.2017, договір поставки №291/16 від 29.11.2016;

- по податковій накладній №62 від 15.09.2017: видаткова накладна №Е-К456 від 15.09.2017, расходная накладная №715 от 15.09.2017, товаро-транспортна накладна №ЖКК002753 від 15.09.2017, акт №43 про надання послуг від 15.09.2017, договір поставки №12/РП від 01.03.2017;

- по податковій накладній №71 від 18.09.2017: видаткова накладна №3268 від 18.09.2017, №722 от 18.09.2017, договір-заявка на перевезення вантажу автомобільним транспортом, товаро-транспортна накладна №ЖКК002780 від 18.09.2017, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-000І119 від 19.09.2017, договір поставки №12/РП від 03.03.2017;

- по податковій накладній №76 від 20.09.2017: видаткова накладна №Е-К464 від 20.09.2017, №729 від 20.09.2017, товаро-транспортна накладна №ЖКК002838 від 20.09.2017, акт №1223786 про надання послуг від 21.09.2017, договір поставки №10/РП від 01.03.2017;

- по податковій накладній №100 від 23.09.2017: видаткова накладна №Е-К472 від 22.09.2017, №742 від 23.09.2017, товаро-транспортна накладна №ЖКК002884 від 23.09.2017, акт про надання послуг №1263 від 25.09.2017, договір поставки №30/РП від 24.07.2017;

- по податковій накладній №120 від 29.09.2017: видаткова накладна №Е-К491 від 29.09.2017, №765 від 29.09.2017, товаро-транспортна накладна №ЖКК003039 від 29.09.2017, акт про надання послуг №1277 від 29.09.2017, договір поставки №30/РП від 24.07.2017.

Також, платником податків надано штатний розклад на підтвердження наявності достатньої кількості працівників для здійснення діяльності.

Позивач направив податкові накладні №86 від 29.08.2017; №16 від 05.09.2017; №33 від 08.09.2017, №35 від 08.09.2017; №45 від 13.09.2017; №46 від 13.09.2017; №47 від 13.09.2017; №54 від 14.09.2017; №55 від 14.09.2017; №56 від 14.09.2017; №60 від 15.09.2017; №62 від 15.09.2017; №71 від 18.09.2017; №76 від 20.09.2017; №100 від 23.09.2017; №120 від 29.09.2017 до органу ДФС для їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Квитанціями ДФС України повідомила про те, що вищезазначені податкові накладні прийняті, але їх реєстрація зупинена. У даних квитанціях орган ДФС повідомив наступне: «Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:48.23. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу».

На підтвердження реальності здійснення операцій за якими виписані плдаткові накладні №86 від 29.08.2017; №16 від 05.09.2017; №33 від 08.09.2017, №35 від 08.09.2017; №45 від 13.09.2017; №46 від 13.09.2017; №47 від 13.09.2017; №54 від 14.09.2017; №55 від 14.09.2017; №56 від 14.09.2017; №60 від 15.09.2017; №62 від 15.09.2017; №71 від 18.09.2017; №76 від 20.09.2017; №100 від 23.09.2017; №120 від 29.09.2017 позивач подав до органу ДФС пояснення та додав до них документи, що слугували оформленню вищезазначених податкових накладних, які були описані судом вище.

У всіх поясненнях позивач зазначив, що ТОВ «Торговий дім «Житомирського картонного комбінату» має КВЕД 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля, продає замовнику товар, згідно договору поставки. Замовник товару здійснив оплату на розрахунковий рахунок та зазначив, що дана сума включає в себе розрахунок за вже отримані товари, та попередню оплату в рахунок майбутньої поставки. На підставі банківської виписки та зарахування коштів, постачальник, згідно статті 187.1 Податкового кодексу України зобов`язаний видати та зареєструвати податкову, накладну на суму попередньої оплати. Пізніше відбулася поставка товару замовнику в повному обсязі, що підтверджується видатковими накладними.

Проте, рішенням комісії ДФС України №496065/38934713 від 28.12.2017 позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №86 від 29.08.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), рішенням №521655/38934713 від 02.01.2018 - у реєстрації податкової накладної №16 від 05.09.2017 в ЄРПН, рішенням №521656/38934713 від 02.01.2017 - у реєстрації податкової накладної №33 від 08.09.2017 в ЄРПН, рішенням №521657/38934713 від 02.01.2017 у реєстрації податкової накладної №35 від 08.09.2017 в ЄРПН, рішенням №521658/38934713 від 02.01.2017 - у реєстрації податкової накладної №45 від 13.09.2017 в ЄРПН, рішенням №521659/38934713 від 02.01.2017 - у реєстрації податкової накладної №46 від 13.09.2017 в ЄРПН, рішенням №521661/38934713 від 02.01.2017 - у реєстрації податкової накладної №47 від 13.09.2017 в ЄРПН, рішенням №496072/38934713 від 28.12.2017 - у реєстрації податкової накладної №54 від 14.09.2017 в ЄРПН, рішенням №496074/38934713 від 28.12.2017 - у реєстрації податкової накладної №55 від 14.09.2017 в ЄРПН, рішенням №496073/38934713 від 28.12.2017 - у реєстрації податкової накладної №56 від 14.09.2017 в ЄРПН, рішенням №496057/38934713 від 28.12.2017 - у реєстрації податкової накладної №60 від 15.09.2017 в ЄРПН, рішенням №496066/38934713 від 28.12.2017 - у реєстрації податкової накладної №62 від 15.09.2017 в ЄРПН, рішенням №496067/38934713 від 28.12.2017 - у реєстрації податкової накладної №71 від 18.09.2017 в ЄРПН, рішенням №496056/38934713 від 28.12.2017 - у реєстрації податкової накладної №76 від 20.09.2017 в ЄРПН, рішенням №521660/38934713 від 02.01.2017 - у реєстрації податкової накладної №100 від 23.09.20177 в ЄРПН, рішенням №521662/38934713 від 02.01.2017 - у реєстрації податкової накладної №120 від 29.09.2017 в ЄРПН.

Підставами відмов у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Вважаючи такі рішення про відмову у реєстрації податкових накладних протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість оскаржуваних рішень, оскільки можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а)дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктами дванадцятим Порядку №1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

За результатами перевірок, визначених пунктом дванадцятим Порядку №1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Положення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 1 «Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженого 13.06.2017 Наказом Міністерства фінансів України №567, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №754/30622 (який 25.05.2018 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів України від 06.04.2018 №409 (зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.04.2018 за №536/31988), але діяв під час виникнення спірних правовідносин), визначено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567: 1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством; 2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 6 «Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затверджених 13.06.2017 наказом Міністерства фінансів України №567, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621 (які 25.05.2018 втратили чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України від 06.04.2018 за №409 (зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.04.2018 за №536/31988), але діяли під час виникнення спірних правовідносин), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів). У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу. У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Постановою №190 від 29.03.2017 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» Кабінет Міністрів України постановив: «Установити, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

З матеріалів справи вбачається, що згідно квитанцій ДФС України повідомила про те, що вищезазначені податкові накладні прийняті, але їх реєстрація зупинена з наступних мотивів: «Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:48.23. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу».

Колегією суддів встановлено безпідставність зупинення реєстрації податкових накладних як передумови прийняття відповідних рішень Комісії, оскільки у квитанціях не вказано ані конкретного критерію (відповідного підпункту пункту шостого) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567.

Натомість, платником податків надано до контролюючого органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

При цьому, відповідачем у спірних рішеннях не наведено жодної конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань їх прийняття.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на вимогу суду першої інстанції відповідачем наданий весь пакет документів, який надався платником податків до контролюючого органу на підтвердження реальності господарський операцій, за якими були виписані податкові накладні, що підлягали реєстрації.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - Постанова №190).

Пунктом 2 Постанови №190 визначено підстави для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, зокрема, ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Абзацом п`ятим пункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Абзацом сьомим пункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

Колегія суддів зазначає, що рішення комісії ДФС України, якими позивачу було відмовлено у реєстрації податкових накладних не містять конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття таких рішень, а лише містить загальну фразу про те, що причиною їх прийняття є: «наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Всупереч визначеним у спірних рішеннях підстав для їх прийняття, контролюючим органом не наведено жодного порушення позивачем норм права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Водночас, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом у постановах від 16.04.2019 (справа №826/10649/17), від 21.05.2019 (справа №0940/1240/18), від 14.05.2019 (справа №1940/1306/18), висновки якого, в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на наведене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість оскаржуваних рішень, оскільки можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування таких рішень як протиправних.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність зобов`язання контролюючого органу зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних, адже для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, а тому задоволення таких позовних вимог є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

З огляду на вказане, аргументи апелянта не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують вірних висновків суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Варто зазначити, що особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить саме від доведеності відповідачем правомірності прийнятого спірного рішення.

Проте, Державна фіскальна служба України в апеляційній скарзі обмежилась лише викладом обставин та норм права, та не зазначила, що саме було порушено судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, не вказала підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, оскільки апелянт не навів жодних доводів відносно того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість рішення суду першої інстанції, не навів і жодних належних доводів та доказів щодо порушення позивачем норм податкового законодавства, а інші вказані апелянтом обставини не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, то такі не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов