Справа № 815/1186/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1186/18
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу в частині звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

19 березня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд:

- наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 108 о/с від « 24» січня 2018 року в частині звільнення дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення), - визнати протиправним та скасувати; поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з « 26» січня 2018 року; стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь позивача середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено (з урахуванням змін до позовної заяви від 30.08.2018 року №25281/18), що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №108 о/с від 24 січня 2018 року дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення). Вказаний наказ в частині звільнення ОСОБА_3 вмотивовано службовим розслідуванням, проведеним УКЗ ГУНП в Одеській області на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 03.01.2018 року №9, за результатами якого складено висновок службового розслідування. Посилаючись на положення Закону України «Про Національну поліцію», положення Дисциплінарного статуту ОВС України, ОСОБА_3 не погоджується з вищевказаним наказом, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки станом на момент прийняття оскаржуваного наказу про звільнення позивача зі служби, наведені у висновку службового розслідування обставини не підтверджені належними доказами, а саме, на час видання наказу про застосування дисциплінарного стягнення та наказу про звільнення у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, як і на час вирішення справи в суді, відсутнє судове рішення про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, що слугувало підставою для висновку про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.

При цьому, як зазначає представник позивача, протиправність наказу, підтверджується постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 28.02.2018 року по справі №521/21427/17.

08 червня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№16220/18), в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , представник відповідача зазначив, що оскаржуваний наказ прийнято на підставі наказу Головного управління Національної поліції України від 03.01.2018 року №9. За п.1 вказаного наказу «За грубе порушення вимог ст.7 ДС, п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху, керуванні 15.12.2017 року транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння , що в подальшому призвело до складання адміністративного протоколу за ст.130 КУАП, відповідно до вимог ст.2, п.8 ст.12, ст.13 ДС позивача звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення). Вказуючи на наявність підстав для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1 , представник відповідача наполягає на правомірності оскаржуваного наказу та відсутності підстав для його скасування.

18 червня 2018 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вх.№17116/18), де зазначено, що єдиною підставою для прийняття оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби відповідач вказує протокол про адміністративне правопорушення за ознаками правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Однак, ОСОБА_1 не був притягнутий до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 28.02.2018 року, якою закрито провадження у справі №521/21427/17 у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу інкримінованого адміністративного правопорушення. З огляду на зазначене, представник позивача наполягає на протиправності наказу №108 о/с від 24.01.2018 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав протиправності оскаржуваного наказу в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби.

Представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа, ОСОБА_4 , свого представника в засідання суду не направила (на час вирішення спору з посади, яку обіймав ОСОБА_1 , звільнена - а.с.105).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу в частині звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку - задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 108 о/с від « 24» січня 2018 року в частині звільнення дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення). Поновлено ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з « 26» січня 2018 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 89 960 (вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 51 коп. Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку ОСОБА_1 за 1 місяць.

На вказане рішення суду Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального права, у зв`язку з чим, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №169 о/с від 07.11.2015 року ОСОБА_1 прийнято на службу до поліції, що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки ОСОБА_3

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №108 о/с від 24 січня 2018 року, серед іншого, дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 25.01.2018 року на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію"(в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення).

Зі змісту вказаного наказу вбачається, що підставою для звільнення послугував наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 03.01.2018 року №9 та подання начальника Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.01.2018 року.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №9 від 03.01.2018 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області", 15.12.2017 року працівниками УПП в Одеській області ДПП НПУ у складі екіпажу "Благо-0203" на вул. Промислова біля будівлі №131 зупинено автомобіль марки "ВАЗ-21099", яким керував дільничний офіцер поліції сектору превенції Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим відносно нього було складено адміністративний протокол серії БР №074965 від 15.12.2017 року за скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, зокрема, наказано: за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-ІV, п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" та вимог підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, що виразилась у особистій недисциплінованості, грубому порушенні ПДР, керуванні 15.12.2017 року транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що в подальшому призвело до складання адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП, відповідно до ст.2, п.8 ст.12, ст.13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України №3460-IV старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області звільнити зі служби поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення).

З матеріалів справи вбачається, що копію витягу з оскаржуваного наказу позивач отримав 21.02.2018 року.

Не погодившись з наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №108 о/с від 24 січня 2018 року в частині його звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся до суду з позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Законом України "Про національну поліцію" визначені правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

За приписами п.1 п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", визначено поняття основних обов`язків поліцейського, згідно яких поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до вимог ч.1 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень та їх застосування, затверджено Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 року за №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут, які поширювався на поліцейських до набрання чинності 07 жовтня 2018 року Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України").

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно до вимог ст.2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст.7, ст.12, ст.14 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни є дисциплінарним проступком.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

З метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Відповідно до вимог ч.5 ст.18 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Згідно ст.20, ст.21 Дисциплінарного статуту, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Вирішуючи справу та задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності фактично за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та в подальшому звільнено за відсутності допустимих доказів вчинення позивачем такого правопорушення.

На думку суду першої інстанції, приймаючи спірний наказ від 24.01.2018 року №108 о/с, всупереч вимогам Дисциплінарного статуту ОВС України відповідач не обґрунтував мотиви, з яких прийнято наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення саме у виді звільнення з посади, негативні наслідки та обставини, що вплинули на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як углядається з матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15.12.2017 року № 4335 призначено службове розслідування, за результатами якого 29.12.2017 року складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Висновком службового розслідування встановлено, що позивач, 15.12.2017 року близько 02.43 год. екіпажем "Благо-0203" у складі інспекторів патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_6 та рядових поліції ОСОБА_7 і ОСОБА_9 на вул. Промислова був помічений автомобіль марки "ВАЗ-21099", номерний знак НОМЕР_1 , який рухався на великій швидкості, здійснюючи підозрілі маневри заходячи в поворот. На вул. Промислова біля будівлі № 131 працівниками УПП в Одеській області ДПП НПУ даний автомобіль було зупинено. Працівники патрульної поліції звернулись до водія автомобіля марки "ВАЗ-21099", номерний знак НОМЕР_1 , та попросили надати документи на право керування транспортним засобом. Водій вийшов з автомобіля, назвався поліцейським, яким був позивач по справі. При цьому пред`явив посвідчення серії ВНВ № НОМЕР_2 на своє ім`я та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ім`я ОСОБА_10 .

Під час спілкування з позивачем, поліцейськими встановлено, що він перебував за кермом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю ротової порожнини, хитка хода, почервоніння очей). У зв`язку із чим, ОСОБА_1 запропоновано в установленим законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу "Драгер", на що останній погодився в присутності свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . В результаті застосування приладу "Драгер", було визначено 1,28 проміле концентрації спирту у видихаємому повітрі ОСОБА_1 . У зв`язку з чим, відносно нього був складений адміністративний протокол серії БР №074965 від 15.12.2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП. Під час складання вказаного адміністративного протоколу, старшого лейтенанта поліції Веретено Д.В. було ознайомлено зі змістом протоколу, його правами.

Також зазначена подія підтверджується отриманими відеозаписами з нагрудних відеокамер вищевказаних працівників УПП в Одеській області, поясненнями працівників поліції.

Крім того, допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 , який є працівником поліції, також підтвердив вищевикладене, пояснивши, що дійсно позивач був за кермом та керував автомобілем в алкогольному стані (різкий запах алкоголю ротової порожнини, почервоніння очей).

На запитання колегії суддів, свідок пояснив, що обставини дорожньої події того дня він запам`ятав чітко, оскільки, не кожного дня можливо побачити працівника поліції, який знаходився за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, він пояснив, що має свою принципову позицію стосовно керування транспортним засобом фізичною особою в стані алкогольного сп`яніння, пов`язану подіями, які сталися в його особистому житті.

За вчинення дисциплінарного проступку, який виявився в порушенні вимог п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", ст.ст. 2, 7, Дисциплінарного статуту ОВС, пп. "а" п.2.9 Правил дорожнього руху, позивача запропоновано звільнити зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно до вимог ст.20, ст.21 Дисциплінарного статуту, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №108 о/с від 24 січня 2018 року, серед іншого, дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 25.01.2018 року на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем дотримано порядок притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Колегія суддів враховує доводи позивача про те, що провадження відповідно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрито постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/21427/17 за відсутністю в діях позивача складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Проте, з приводу цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як углядається з постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 28.02.2018 року по справі №521/21427/17, судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за фактом скоєння ним адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, не було встановлено саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім цього, судом при вирішенні справи, з метою всебічного та повного з`ясування обставин справи не були допитані в судовому засіданні співробітники поліції, що були свідками дорожньої події.

На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції при ухваленні постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 28.02.2018 року заслуговують на увагу на рівні з іншими доказами в цій справі.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції з`ясовані обставини, що мають істотне зазначення для вирішення даної справи. Крім цього, колегія суддів вважає, що відсутність адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

До того ж закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду по справі № 816/1534/16 від 06 березня 2019 року, по справі № 804/5790/16 від 14 червня 2019 року, по справі № 820/6787/16 від 18 липня 2019 року.

Правила етичної поведінки поліцейського під час виконання службових обов`язків, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 9 листопада 2016 року № 1179.

Відповідно до абзаців першого - третього, шостого - десятого пункту 1 Розділу II Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Службовим розслідуванням встановлено факт вчинення позивачем діяння, що дискредитує звання працівника органів Національної поліції.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення присяги. Під порушенням присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Працівник національної поліції, керуючись вимогами Присяги, службового обов`язку, професійної честі та гідності, приймає на себе моральні обов`язки бути прикладом суворого та точного дотримання вимог закону та службової дисципліни не тільки в професійній діяльності, а і в приватному житті. ОСОБА_1 як такий, що керував транспортним засобом, мав строго та точно виконувати правила безпеки дорожнього руху, бути зразком дотримання цих правил, приймати заходи щодо безпеки при керуванні транспортом та зниження ризику для інших людей, слідувало також виконувати норми чинного законодавства, встановлені КУпАП та ПДР України.

В даному випадку позивачем вчинено діяння, несумісне з його посадою. Так, ОСОБА_1 вчинений дисциплінарний проступок, який проявився у вчиненні ним ряду адміністративних правопорушень, в тому числі порушенні Правил дорожнього руху України, а також порушень вимог статей 2, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, статті 18 Закону України "Про національну поліції", Присяги поліцейського.

Тим самим позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, колегія суддів враховує, що обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є винятковим правом органу, де особа проходить публічну службу в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, щодо якої має бути застосовано таке стягнення. До того ж закон не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, у зв`язку із наявністю факту вчиненого ним діяння, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних наказів та поновлення позивача на службі в органах поліції.

Таким чином, колегія суддів, оцінюючи в сукупності з`ясовані обставини, вважає, що відповідач діяв у спосіб та в межах своїх повноважень.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно до положень ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року та прийняття нової постанови про відмову у задоволені адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року - скасувати, ухвалити у справі №815/1186/18 нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.