Справа № 676/1433/17
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 листопада 2019 року

Київ

справа №676/1433/17

адміністративне провадження №К/9901/35122/18, №К/9901/35126/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Желєзного І.В.,

суддів: Саприкіної І.В., Чиркіна С.М.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу № 676/1433/17

за позовом ОСОБА_1

до Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області,

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне підприємство «АГРАРНА КОМПАНІЯ 2004»

про визнання дій неправомірними та призначення пільгової пенсії

за касаційними скаргами Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у складі судді Семенюк В.В. від 03 серпня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Боровицького О. А., Матохнюка Д.Б., Сапальової Т.В. від 20 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати дії Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах неправомірними;

- визнати неправомірними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12 січня 2016 року № 1 щодо незарахування до пільгового стажу роботи періодів з 01 січня 2001 року по 30 квітня 2001 року, з 01 грудня 2001 року по 31 січня 2002 року, з 01 грудня 2002 року по 31 грудня 2002 року, з 01 січня 2004 року по 28 лютого 2004 року, з 01 серпня 2004 року по 30 вересня 2004 року, з 01 серпня 2005 року по 31 серпня 2005 року, з 01 лютого 2006 року по 28 лютого 2006 року, з 01 квітня 2006 року по 12 квітня 2006 року, з 01 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, з 01 лютого 2008 року по 02 грудня 2008 року, з 01 листопада 2010 року по 22 листопада 2010 року;

- зобов`язати Кам`янець-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити пільгову пенсію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці 26 років 6 місяців 26 днів з 15 березня 1984 року. Даний факт підтверджується записами в трудовій книжці. Його трудовий стаж складає 31 рік 05 місяців 07 днів, з них 26 років 06 місяців 22 дні - стаж на пільгових умовах, тобто стаж, який дає йому право отримувати пенсію із зменшенням віку на 5 років відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року, позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що рішення управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах є необґрунтованим, оскільки стаж роботи позивача на посаді тракториста в спірні періоди підтверджується записами в трудовій книжці, архівними довідками, показами свідків, які також працювали у спірні періоди з позивачем, а тому, враховуючи визнання відповідачем пільгового стажу 26 років 06 місяців 22 дні та наявність загального трудового стажу 31 рік 05 місяців 07 днів, позивач має право отримувати пенсію із зменшенням віку на 5 років відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, суд зобов`язав відповідача в порядку, визначеному чинним законодавством, призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статей 13, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, Кам`янець-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області та Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулися із касаційними скаргами до Вищого адміністративного суду України, в яких просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційні скарги Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подано до суду 06 листопада 2017 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі №676/1433/17 за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, витребувано матеріали справи.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі №676/1433/17 за касаційною скаргою Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Справу передано до Верховного Суду 06 березня 2018 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 червня 2019 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, суддею-доповідачем визначено суддю Желєзного І.В., суддів Саприкіну І.В. та Чиркіна С.М.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 15 березня 1984 року по 31 березня 2001 року працював трактористом в колгоспі ім. Леніна, згодом КСП ім. Леніна, СГ кооператив "Віра" з 01 квітня 2001 року переведений в СтзОВ "Мир" у зв`язку із реорганізацією господарства, 12 квітня 2006 року звільнений з роботи за власним бажанням і 12 квітня 2006 року прийнятий на роботу в ТОВ "Оріяна 2005" трактористом-машиністом, 02 грудня 2008 року звільнений за згодою сторін, з 01 травня 2010 року по 22 листопада 2010 року працював трактористом в ТОВ "Оріяна 2005", з 28 вересня 2011 року по 03 січня 2013 року працював трактористом в ТОВ "Династія".

Позивач працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці 26 років 6 місяців 26 днів, що підтверджується записами в трудовій книжці. Трудовий стаж позивача складає 31 рік 05 місяців 07 днів, з них 26 років 06 місяців 22 дні - стаж на пільгових умовах, тобто стаж, який дає йому право отримувати пенсію із зменшенням віку на 5 років. Для призначення пенсії позивач подав управлінню належним чином завірену копію трудової книжки, в якій є всі відомості, які підтверджують його стаж роботи, в тому числі і відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

03 лютого 2017 року листом за № 1974/03 Кам`янець-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відмовило позивачу в призначенні пенсії, вказуючи, які відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка, видані підприємствами, організаціями, установами або їх правонаступниками. У цьому документі має бути вказано: період роботи, що зараховується до пільгового стажу; професія; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; зайнятість основною роботою протягом повного робочого дня повного польового періоду в рослинництві, або на протязі календарного року в тваринництві. Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішенням від 12 січня 2017 року № 1 зарахувала до пільгового стажу періоди роботи: з 15 березня 1984 року по 31 березня 2001 року, 01 травня 2001 року по 30 листопада 2001 року, з 01 лютого 2002 року по 30 листопада 2002 року, з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2003 року, з 01 березня 2004 року по 31 липня 2005 року, з 01 вересня 2005 року по 31 січня 2006 року, з 01 березня 2006 року по 31 березня 2006 року відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та відмовила у зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи: з 01 січня 2001 року по 30 квітня 2001 року, з 01 грудня 2001 року по 31 січня 2002 року, з 01 грудня 2002 року по 31 грудня 2002 року, з 01 січня 2004 року по 28 лютого 2004 року, з 01 серпня 2004 року по 30 вересня 2004 року, з 01 серпня 2005 року по 31 серпня 2005 року, з 01 лютого 2006 року по 28 лютого 2006 року, з 01 квітня 2006 року по 12 квітня 2006 року, з 01 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, з 01 грудня 2008 року по 02 грудня 2008 року, з 01 листопада 2010 року по 22 листопада 2010 року, оскільки відсутнє нарахування заробітної плати, з 12 квітня 2006 року по 02 грудня 2008 року, з 01 травня 2010 року по 22 листопада 2010 року, оскільки відсутні відомості про ліквідацію без правонаступника ТОВ "Оріяна-2005", тому оскільки до стажу роботи на посаді тракториста-машиніста зараховано тільки 18 років і 04 місяці, а загальний стаж роботи складає 27 років 03 місяці 22 дні, то права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" він не має.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційні скарги обґрунтовані тим, що відсутні підстави для зарахування до стажу позивача, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періодів роботи позивача з 01 січня 2001 року по 30 квітня 2001 року, з 01 грудня 2001 року по 31 січня 2002 року, з 01 грудня 2002 року по 31 грудня 2002 року, з 01 січня 2004 року по 28 лютого 2004 року, з 01 серпня 2004 року по 30 вересня 2004 року, з 01 серпня 2005 року по 31 серпня 2005 року, з 01 лютого 2006 року по 28 лютого 2006 року, з 01 квітня 2006 року по 12 квітня 2006 року, з 01 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, з 01 грудня 2008 року по 02 грудня 2008 року, з 01 листопада 2010 року по 22 листопада 2010 року, оскільки відсутні докази нарахування позивачу заробітної плати за вказані періоди. Також відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 12 квітня 2006 року по 02 грудня 2008 року, з 01 травня 2010 року по 22 листопада 2010 року на посаді тракториста-машиніста в ТОВ «Оріяна 2005», оскільки відсутні уточнюючі довідки вказаного підприємства для підтвердження спеціального трудового стажу, до того ж відсутні відомості про ліквідацію без правонаступництва колгоспу ТОВ «Оріяна 2005».

Від ОСОБА_1 заперечень або відзиву на касаційні скарги відповідачів не надходило, що відповідно до статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційних скарг, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року не відповідають, а вимоги касаційних скарг є частково обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Згідно з пунктом 18 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, щодо якого вони підтверджують роботу заявника.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Колегія суддів зазначає, що за відсутності однієї з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах призначення вказаної пенсії неможливе.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 676/3569/17.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про наявність у позивача стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на підставі пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який засвідчується записами його трудової книжки та поясненнями свідків, залишив поза увагою встановлену пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» таку обов`язкову умову призначення пенсії за віком на пільгових умовах трактористу-машиністу, як підтвердження його безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства протягом не менше як 20 років (тобто характер виконуваних ним робіт), що не може бути встановлено на підставі лише записів трудової книжки та показань свідків, й підлягає підтвердженню уточнюючими довідками підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, як передбачено пунктом 20 Порядку №637.

У цьому Порядку щодо трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) передбачено обов`язкове зазначення в довідці додаткових відомостей про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Підставою для незарахування до пільгового стажу позивача періоду з 12 квітня 2006 року по 02 грудня 2008 року, з 01 травня 2010 року по 22 листопада 2010 на посаді тракториста-машиніста в ТОВ «Оріяна 2005» відповідачем зазначено відсутність відомостей про ліквідацію без правонаступництва ТОВ «Оріяна 2005», оскільки в матеріалах відсутні уточнюючі довідки та інформація про отриману заробітну плату позивачем на даному підприємстві.

Слід також зазначити, що судом першої інстанції опитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте фактично не встановлено місце їх роботи у спірні періоди та наявність документів, що підтверджують наявність у свідків відповідного стажу і умови роботи у ці періоди на відповідних підприємствах сільського господарства (трудові книжки, довідки підприємств, архівні довідки). Такі документи у матеріалах справи відсутні та згідно журналу судового засідання від 03 серпня 2017 року ці докази у свідків не запитувались та не оглядались.

Для з`ясування вказаних обставин судом першої інстанції залучено до участі у справі Приватне підприємство «Аграрна Компанія 2004», яке згідно з поясненнями представника відповідача, даними у судовому засіданні, можливо є правонаступником ТОВ «Оріяна 2005».

Проте суди першої та апеляційної інстанцій при задоволенні позовних вимог щодо зарахування до пільгового періоду роботи періоди з 12 квітня 2006 року по 16 липня 2017 року на посаді тракториста-машиніста в ТОВ «Оріяна 2005» дійшли такого висновку без відповідного обґрунтування, що Приватне підприємство «Аграрна Компанія 2004» не є правонаступником ТОВ «Оріяна 2005».

Зазначене має важливе значення для вирішення зарахування стажу роботи позивача без уточнюючих довідок ТОВ «Оріяна 2005», оскільки, якщо його ліквідовано без правонаступника, то застосовується пункти 1 та 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, а трудовий стаж установлюється, зокрема, на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві.

Відтак, судами першої та апеляційної інстанцій не встановлені всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення.

До повноважень Верховного Суду при розгляді справи в касаційному порядку не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

Разом з тим, без дослідження і з`ясування наведених вище обставин ухвалені у справі рішення не можна вважати законними та обґрунтованими.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року №16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (див. рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011).

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

В пункті 31 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Волошин проти України" (№15853/08) та пункті 22 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бацаніна проти Росії" (№3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами" і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її.

Відповідно до положень пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (№ 63566/00), пункту 13 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Петриченко проти України" (№ 2586/07) та пункту 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (№42310/04), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім цього у пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини від 15 листопада 2007 року по справі "Бендерський проти України" (№ 22750/02) вказано, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (…). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (…). Право може вважатися ефективним тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

Констатовані Судом порушення процесуального закону в аспекті цієї справи можуть бути усунуті у спосіб скасування судових рішень попередніх інстанцій з направленням справи до суду першої інстанції для постановлення рішення відповідно до вимог адміністративного процесуального законодавства.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення касаційних скарг: скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи, що справа повертається на новий розгляд до суду першої інстанції, то в силу частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.

Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Желєзний

Судді: І.В. Саприкіна

С.М Чиркін