Справа № 609/691/19
Суддя: Ковтунович О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/691/19

2-а/609/18/2019

26 листопада 2019 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Кравчук Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ адміністративну справу

за позовом: державного кадастрового реєстратора відділу у Шумському районні Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_1

до: державної екологічної інспекції у Тернопільської області

про: про скасування постанови від 28.05.2019 р. №32 у справі про адміністративне правопорушення,-

у відсутність сторін,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. Позивач державний кадастровий реєстратор відділу у Шумському районні Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача державної екологічної інспекції у Тернопільської області, про скасування постанови від 28.05.2019 р. №32 по справі про адміністративне правопорушення.

Заявлені уточнені вимоги позивач мотивує тим, що постановою державного інспектора з охорони навколишнього середовища Тернопільської області Мочули Назарія Любомировича «Про накладення адміністративного стягнення від 28 травня 2019 року №32» його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 53-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 680 грн.

Відповідач встановив та зазначив у постанові від 28.05.2019 року, що згідно рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру від 17.01.2019 року № РВ-019 позивач вимагав не передбачені законом документи для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та для надання таких відомостей, а саме: безпідставно вимагав акт приймання- передачі межових знаків на зберігання від ТДВ Шумський «Райагрохім», що підтверджується рішеннями Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року № 1940/1762/18 та від 27.02.2019р №500/2820/18.

Однак позивач вважає свої дії правомірними, та зіслався на Положення статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр», в якій визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор:

- здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

- перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства;

- формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

- здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

- присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

- надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

- здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

- передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Державний кадастровий реєстратор самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Частиною 4 статті 24 Закону встановлено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

- заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

- оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

- документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Саме такі документи були подані вищевказаними фізичними особами для внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Згідно пункту 15 Порядку документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, подається Державному кадастровому реєстратору, що здійснює внесення таких відомостей у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про землеустрій» та у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Акт приймання-передачі межових знаків на зберігання включається до проекту відведення земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки), який є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій». Тому що вказана землевпорядна документація подається Державному кадастровому реєстраторові, що здійснює внесення таких відомостей у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України "Про землеустрій" (п.15 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 ).

За допомогою електронного сервісу, що доступний через особистий кабінет сертифікованого інженера-землевпорядника, позивачем ОСОБА_2 03.01.2019 подано заяву на реєстрацію земельної ділянки ТОВ Шумський «Райагрохім».

За результатами перевірки поданого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариством з додатковою відповідальністю «Шумський «Райагрохім», розроблених ФОП ОСОБА_2 , позивачем виявлено його невідповідність вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій». Зокрема, враховуючи що даною документацією із землеустрою здійснюється формування земельної ділянки, вона повинна містити акт приймання-передачі межових знаків на зберігання. У даному проекті землеустрою згаданий акт відсутній.

Тобто на етапі визначення меж земельної ділянки передбачено її погодження з суміжними власниками та землекористувачами.

Відмова у внесенні відомостей (змін до них) Товариству з додатковою відповідальністю Шумський «Райагрохім» надана з причини не відповідності поданих документів чинному законодавству. Тобто рішення прийнято керуючись абзацом 4 п.6, ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр».

Рішенням про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру від 17.01.2019р. № РВ-019 рекомендовано ТДВ Шумський «Райагрохім» доповнити склад документації із землеустрою актом приймання-передачі межових знаків на зберігання як обов`язкової складової проекту землеустрою, чим привести подані документи у відповідність до законодавства.

Рішеннями Тернопільського окружного адміністративного суду від

19.11.2018року № 1940/1762/18 та від 27.02.2019р. справа № 500/2820/18, на які посилається інспектор при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення не мають відношення до рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них ) до Державного земельного кадастру від 17.01.2019р № РВ-019.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.02.2019р. у справі № 500/2820/18 скасовано Восьмим апеляційним адміністративним судом 29.05.2019р.

Вважає, що при накладенні адміністративного стягнення державним інспектором було порушено положення ст.38 КУпАП та 3.5 Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №264 від 05.07.2004р а саме: адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення.

Рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (додається) №РВ- 019 було винесене 17.01.2019р.

Постанова Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Мочули Назарія Любомировича «Про накладення адміністративного стягнення» від 28 травня 2019 року № 32 була направлена позивачу 29.05.2019р. рекомендованим листом, що підтверджується відміткою поштового відділення на конверті. Постанову отримано ним 30.05.2019р., тобто на третій день з дня винесення даної постанови.. Таким чином позивач не мав визначеного законом 10-ти денного терміну на оскарження та через виконання посадових обов`язків не встиг підготувати апеляційну скаргу до того, як вказана постанова набрала чинності 06.06.2019р.

На підставі вказаного, просив задовольнити його позов у повному обсязі.

23.07.2019 року від представника відповідача Державної екологічної інспекції у Тернопільській області надійшов відзив на адміністративний позов, у якому він зазначає, що не погоджується із доводами позивача. При цьому, вказує , що 08.05.2019 року на адресу інспекції надійшла скарга ФОП ОСОБА_2 від 07.05.2019р. разом із додатками, на державного касдастрового реєстратора відділу у Шумському районні Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_1. Відреагувавши на скаргу 15.05.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Мочулою Н.Л. складено протокол про адміністративне правопорушення №002937 відносно ОСОБА_1 , який був надісланий йому рекомендованою кореспонденцією. Також 16.05.2019 року надсилалось повідомлення за №1/1-3-11-1723 з пропозицією прибути на адресу інспекції 28.05.2019 року о 11:00 годин для розгляду справи про порушення вимог природоохоронного законодавства. Однак на зазначену дату позивач не з`явився.

28.05.2019 року винесено постанову №32, якою ОСОБА_1 визнано винним, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Представник відповідача вважає, що постанова державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Мочули Н.Л. №32 від 28.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є повністю законною і обгрунтованою. Просить в позові відмовити.

В судове засідання позивач не з`явився, однак представив клопотання слухання справи у його відсутність із повним підтриманням позовних вимог.

Представник відповідача державної екологічної інспекції у Тернопільської області в судове засідання 26.11.2019 року не з`явився, надіславши на адресу суду клопотання, про слухання справи без участі представника за наявними в матеріалах справи документами, однак під час розгляду справи заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав вказаних у відзиві на адміністративний позов і просив відмовити у задоволенні цього позову.

За наявності вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України.

ІІ. Процесуальні дії у справі

2. Ухвалою суду від 13 червня 2019 року позовну заяву позивача залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків.

3. Ухвалою суду від 24 червня прийнято до розгляду позовну заяву та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 25 липня 2019 року.

4. Ухвалою суду від 25 липня 2019 року відкладено судовий розгляд справи у зв`язку із неявкою відповідача на 22 серпня 2019 року.

5. Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року відкладено судовий розгляд справи у зв`язку із клопотанням відповідача на 19 вересня 2019 року., у зв`язку із відрядження головуючого судді розгляд справи відкладено 09 жовтня 2019 року.

6. Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року відкладено судовий розгляд справи у зв`язку із клопотанням відповідача на 31 жовтня 2019 року.

7. Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року відкладено судовий розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін на 26 листопада 2019 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

8. Так судом встановлено, що 15.05.2019 року Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Мочулою Н.Л. винесено протокол № 002937 стосовно громадянина ОСОБА_1 , відповідно до якого останній вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1.ст.39 Закону України «Про Державний земельний кадастр», а саме вимагав не передбачені законом документи для внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

9. На підставі вищезазначеного протоколу, Державним інспектором Мочулою Н.Л. прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення № 32 від 28.05.2019 р., за яке передбачена відповідальність за ч.1.ст.39 Закону України « Про Державний земельний кадастр», а саме вимаганя не передбачених законом документів для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та на підставі ч.1 ст53-6 КУпАП накладено штраф у розмірі 680 грн.

10. 03.01.2019 року через електронні сервіси Держгеокадастру ОСОБА_2 був поданий проект землеустрою для державної реєстрації земельної ділянки.

11. Однак, державним кадастровим реєстратором відділу у Шумському районні Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру №РВ-019 від 17.01.2019 року.

12. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року скасовано рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі №500/2820/18 та ухвалено постанову, якою в задоволенні позову ФОП ОСОБА_2 - відмовлено.

ІV. Оцінка Суду.

29.07.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №609/691/19.

Клопотання вмотивовано тим, що у Верховному суді України у складі суддів Касаційного адміністративного суду перебуває справа за касаційною скаргою ФОП ОСОБА_2 до державного кадастрового реєстратора відділу у Шумському районні Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_1 по правовідносинах, які є ідентичними даному спору, а також у зв`язку з тим, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Мочула Н.Л. керувався рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року(№1940/1762/18) та від 27.02.2019року у справі № 500/2820/18 , яка перебуває у Верховному суді України.

13. Положеннями частини другої статті 236 КАС України передбачені підстави за наявності яких суд має право зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Суд зазначає, що положеннями пункту 5 частини другої статті 236 КАС України передбачено право суду зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. У даному випадку, представник відповідача як на підставу зупинення провадження у справі посилається на перебування на розгляді колегії суддів Касаційного адміністративного суду в складі Верховного суду України касаційного провадження у справі № 500/2820/18. Суд звертає увагу на те, що перегляд судового рішення у касаційному порядку колегією суддів Касаційного адміністративного суду в складі Верховного суду України не є підставою для зупинення провадження у справі.

Інших підстав для зупинення провадження у справі, за даних умов, процесуальним законодавством не передбачено.

Викладене свідчить про відсутність підстав та обставин, які унеможливлюють продовження судового розгляду даної справи, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов до наступних висновків:

14. Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

15. Як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була ним отримана лише 30.05.2019р., а тому просить поновити строк на оскарження вказаної постанови з огляду на наведені обставини.

16. Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

17. Згідно ст.289 даного кодексу скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

18. В своєму позові позивач просить про поновлення строку на звернення до суду, суд вважає, що ця вимога підлягає до задоволення, оскільки ґрунтується на нормах закону, підтверджується наданими доказами та наведені позивачем обставини, що до неналежного відправлення поштової кореспонденції із оскаржуваною постановою не на адресу позивача, як того вимагає ст.285 КУпАП, а на адресу , де останній працює, не спростовані суб`єктом владних повноважень у встановленому законом порядку.

19. Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

21. Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

22. Відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про державний земельний кадастр», внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

23. Частиною 1 ст.53-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених законом строків внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей, вимагання не передбачених законом документів для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та для надання таких відомостей

24. Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

25. Згідно з ч.1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

26. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

27. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

28. Таким чином, саме на відповідачів у справі, процесуальний закон покладає обов`язок доведення обґрунтованості, законності та правомірності свого рішення.

29. Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

30. Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

31. Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

32. Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

33. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

34. Інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області Мочулою Н.Л. при складанні зазначеного протоколу і оскаржуваної постанови були порушені вимоги приписів Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05 липня 2004р. №264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 липня 2004р. за №934/9533, далі Інструкція.

Згідно п. 2.4. Інструкції наряду з іншим в протоколі обовязково зазначаються пояснення порушника, відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляру протоколу.

Згідно п. 2.11. Інструкції, протокол підписується особою, яка його склала, порушником (законними представниками) і свідками, якщо вони є. У разі відмови порушника від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Порушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Згідно п. 2.13. Інструкції, особа, яка склала протокол, розяснює порушнику його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що порушник ставить свій підпис, а в разі відмови від підпису робиться відмітка у протоколі, та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення (форма якого встановлена в додатку 3 до Інструкції).

Таким чином, згідно вимогам вказаної Інструкції, які відповідають нормам КУпАП, у разі відмови порушника від підписання протоколу, цей факт повинен бути засвідчений свідками, у разі їх наявності, а також інспектор повинен вручити порушнику письмове повідомлення встановленої форми щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, а в разі відмови порушника його отримати на місці надіслати поштою на його адресу. Такі вимоги Інструкції є запобіжним заходом щодо унеможливлення зловживань з боку інспекторів щодо складання та розгляду адміністративних матеріалів без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та спрямовані на забезпечення доказів відмови цієї особи від участі в адміністративному процесу щодо її притягнення до адміністративної відповідальності.

Вищевказане не було виконано інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області Мочулою Н.Л. Він одноосібно, без участі позивача та без залучення свідків склав протокол про адміністративне правопорушення.

Позивачу не були розяснені з боку субєкта владних повноважень під підпис його права, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, та не повідомлялося про те, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого буде розглядатися справа про адміністративне правопорушення, із зазначенням місця і часу такого розгляду.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач був повідомлений про місце і час розгляду справи про порушення вимог природоохоронного законодавства.

Статтею 287 КУпАП передбачено право оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення особою, щодо якої її винесено.

35. Пунктом 3 ч.1 ст. 288 КУпАП встановлено, що постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

36. Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вищенаведені обставини та правові норми свідчать про протиправність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і є підставами для її скасування.

На підставі наведеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2-14, 19-20, 72-77, 90, 139, 159, 162, ч. 4 ст. 229, 241-246, 250 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

1.Адміністративний позов державного кадастрового реєстратора відділу у Шумському районні Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_1 до державної екологічної інспекції у Тернопільської області, про скасування постанови від 28.05.2019 р. №32 по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити повністю.

2.Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

3.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №32 від 28.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.53-6 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 26 листопада 2019 року.

Суддя: О. В. Ковтунович