Справа № 802/2543/17-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 802/2543/17-а

29 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві, Державної казначейської служби України про визнання протиправним рішення та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Київської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві, Державної казначейської служби України про визнання протиправним рішення та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року даний адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправними рішення Київської митниці ДФС у відмові за заявою ОСОБА_1 в поверненні коштів 2030,00 євро (дві тисячі тридцять євро) та 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень), вилучених у нього за протоколом про порушення митних правил № 0052/125120103/17 від 29.01.2017 року на виконання постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.05.2017 року у справі № 359/1716/17.

- стягнуто на користь ОСОБА_1 із Державного бюджету України на відшкодування моральної шкоди 160000,00 грн. (сто шістдесят тисяч гривень), завданої протиправними рішеннями Київської митниці ДФС про відмову в поверненні йому вилученої за протоколом про порушення митних правил № 0052/125120103/17 від 29.01.2017 року валюти, шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку Державною казначейською службою України.

- стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати експертних послуг за судову психологічну експертизу № 139 в сумі 5076,00 грн. (п`ять тисяч сімдесят шість гривень), сплачених згідно квитанції № 37330186 від 06.12.2018 року, за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці ДФС.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Київська митниця ДФС звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року скасовано, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві, Державної казначейської служби України про визнання протиправним рішення та відшкодування моральної шкоди закрито.

25.11.2019 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про вирішення питання щодо судових витрат. Обґрунтовуючи заяву позивач зазначив, що на виконання вимог суду від 05.12.2018 №802/2543/17-а/2719/18 про необхідність оплати позивачем експертних послуг за судово-психологічну експертизу №139 в сумі 5076,00 грн. ОСОБА_1 було сплачено за встановленими реквізитами 5076,00 грн. на підставі виставлених рахунків. За наведених обставин, позивач просить стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати експертних послуг за судово-психологічну експертизу №139 в сумі 5076,00 грн. сплачених згідно квитанції №37330186 від 06.12.2018 року за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці ДФС.

Перевіривши доводи заяви позивача, матеріали справи щодо витрат з оплати експертних послуг за судово-психологічну експертизу, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч. 5 ст. 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, слідує (ч. 1), що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч. 2 даної статті при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАСУ). При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч.4 ст. 139 КАСУ). Частиною 5 ст. 139 КАСУ передбачено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В даному випадку, позивач звільнений від сплати судового збору як особа з інвалідністю 2 групи, таким чином підстави для повернення коштів з Державного бюджету відсутні.

Разом з тим, ст. 139 КАСУ передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином виходячи із приписів ст. 139 КАС України слідує, що питання щодо розподілу судових витрат, в даному випадку, витрати з оплати експертних послуг за судово-психологічну експертизу №139 в сумі 5076,00 грн. сплачених згідно квитанції №37330186 від 06.12.2018 року (від сплати судового збору позивач звільнений як особа з інвалідністю 2 групи), можуть бути вирішені тільки за результатом розгляду справи по суті під час якого позов чи апеляційна скарга задовольняється, відмовляється у їх задоволенні повністю чи частково, чи змінюється судове рішення.

В даному випадку, за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача по справі рішення суду першої інстанції було скасовано, а справу провадженням закрито і роз`яснено позивачу, що питання про стягнення моральної шкоди підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства. Таким чином під час розгляду по суті цивільної справи про відшкодування моральної шкоди буде надана оцінка судово-психологічній експертизі та, в залежності від результатів розгляду справи, буде вирішено питання про відшкодування витрат на її проведення.

Підстави для вирішення питання про щодо розподілу судових витрат з оплати експертних послуг за судово-психологічну експертизу №139 в сумі 5076,00 грн., сплачених згідно квитанції №37330186 від 06.12.2018 року, в даній адміністративній справі відсутні, тому у задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Відповідно до ст. 252 КАС України слідує, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення може бути оскаржена.

Керуючись ст.137,139, 252 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі 802/2543/17-а - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.325 КАС України.

Повний текст ухвали складено 29.11.19 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.