Справа № 804/2600/17
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 804/2600/17 Головуючий у І інстанції - Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", в якому просило стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на корить Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області штраф у розмірі 4 018, 04 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2019 року адміністративний позов Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на корить Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області штраф у розмірі 4 018, 04 грн. (чотири тисячі вісімнадцять гривень 04 коп.).

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач зазначає, що предметом спірних правовідносин по даній справі виступає застосування штрафних санкцій до АТ КБ "ПриватБанк" за несвоєчасне, на думку Позивача, повернення коштів (пенсії) за договором № 30 від 29.12.2011 року, укладеним між Позивачем та Відповідачем. Таким чином, на думку Відповідача зазначений спір стосується банківської діяльності щодо порядку здійснення розрахункових операцій, що і є предметом спору, тому підстави для розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства відсутні, оскільки він підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. Також, Позивач звертає увагу на те, що предметом зазначеного позову є стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на корить Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області штрафу у зв`язку з порушенням Відповідачем вимог чинного пенсійного законодавства і Позивач, здійснюючи перевірку Відповідача та накладаючи відповідний штраф, який не був оскаржений в судовому порядку, діяв в межах чинного законодавства, оскільки відповідно до змісту частини 11 статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, виконавчими органами Пенсійного фонду за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки пенсіонерів, або несвоєчасне повернення на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду чи Накопичувального фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, на організації, у тому числі банки, які здійснюють виплату і доставку пенсій, накладається штраф у розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи не зарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що між Фастівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області та Фастівським відділенням філії «Київського Головного Регіонального Управління» Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі керуючого відділення (надалі - Банк) укладено Договір № 30 від 29.12.2011 року відповідно до умов якого, банком взято не себе зобов`язання з виплати пенсії та грошової допомоги, передбачених Порядком виплати пенсії та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596 (а.с. 4-7).

Згідно із р. ІІ, п. 3.1.4 вказаного Договору на Банк покладено обов`язок з відкриття поточних рахунків Одержувача у порядку, встановленому Інструкцією про відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492 та безкоштовно видавати Одержувачам ощадні книжки або платіжні картки для зарахування сум пенсій. Строк дії платіжних карток не може становити більше одного року.

Відповідно до р. V п.5.2 Договору, суми пенсій та грошової допомоги не зараховуються на поточні рахунки у разі: невідповідності будь-яких реквізитів, зазначених у списках, даним поточного рахунку одержувача пенсії; наявності даних про смерть одержувача; закриття поточного рахунку; письмової вимоги органу Фонду.

Згідно із п. 3.1.11 р. ІIІ Договору, незараховані на поточний рахунок одержувачів суми пенсій та грошової допомоги не пізніше наступного операційного дня, після надходження коштів, повертаються установами Банку органам Фонду. При цьому, робиться відповідна позначка на другому примірнику списків та описів до них.

Розділом IІІ Договору, передбачено, що за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки Фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, на банк накладається штраф у розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи не зарахованих або не повернених сум пенсійних виплат.

Фастівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області 05.08.2016 року проведено планову перевірку Фастівського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо дотримання вимог «Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки в банківських установах» від 30.08.1999 року № 1596 з урахуванням змін і доповнень, внесених постановами Кабінету Міністрів України, щодо своєчасності та повноти зарахування коштів Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рахунки пенсіонерів. За результатом проведеної перевірки складено Акт № 36 від 05.08.2016 року (а.с. 8-10).

Зазначеним актом перевірки встановлено Банком порушення п. 19 Порядку № 1596 та умов Договору № 30 від 29.12.2011року: несвоєчасно зараховано кошти на поточний рахунок отримувача грошової допомоги у сумі 4018,14 грн.

З огляду на викладені обставини, Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області 05.08.2016 року прийнято рішення № 7614/06 про застосування штрафних санкцій за несвоєчасно повернуті згідно письмового розпорядження Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області грошових коштів, зарахованих на рахунок померлого пенсіонера в межах наявного залишку у сумі 4018, 14 грн., що передбачено ч. 11 ст. 106 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ПАТ «КБ «ПриватБанк» було подано скаргу на Рішення про застосування штрафу до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

12 вересня 2016 року Головне Управління Пенсійного фонду України винесло рішення про повернення скарги про перегляд рішення органу Пенсійного фонду без розгляду.

В подальшому, банк звернувся зі скаргою до Пенсійного фонду України, яка рішенням від 21.10.2016 року була залишена без розгляду.

Враховуючи, що ПАТ «КБ «ПриватБанк» добровільно не сплачено суму штрафних санкцій, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем повідомлено банк листом від 11.05.2016 року № 4760/04 (отримано банком 11.05.2016 року) в зв`язку зі смертю пенсіонерки ОСОБА_1 прохання повернути пенсію разом із нарахованими на них відсотками за період з 01.12.2015 року по 30.04.2016 року в сумі 6432,15 грн. Банком кошти в сумі 4018, 04 грн. повернуто 13.05.2016 року. Про повернення грошових коштів, зарахованих на рахунок ОСОБА_1 в межах наявного залишку у сумі 4018, 04 грн. банк повідомив Управління листом від 13.05.2016 року № 20.1.0.0.0/7-20160511/5348 (вх. № 2560/02 від 19.05.2016 року). Суд першої інстанції дійшов висновку, що Відповідачем порушено як вимоги чинного пенсійного законодавства, так і не дотримано умови договору, укладеного між сторонами. Позивач, здійснюючи перевірку та накладаючи відповідний штраф, діяв в межах чинного законодавства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 4 частини 1 статті 5 КАС України установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Положеннями частини 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Можливість суб`єкта владних повноважень бути позивачем в адміністративній справі закріплено й частиною 2 статті 46 КАС України.

Водночас, частинами 4, 5 статті 50 цього Кодексу передбачено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції та який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

При цьому особа, яка здійснює публічно-владні управлінські функції, може ініціювати судове вирішення такого спору лише на виконання своїх повноважень у випадках, установлених законом.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень чи звернення такого суб`єкта до суду не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті (змісту, характеру) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Спірними у цій справі є договірні правовідносини, які не пов`язані зі здійсненням Позивачем владних управлінських функцій, предметом перевірки у ній є виконання умов договору щодо порядку ведення рахунків та строків здійснення розрахункових операцій, а також можливість задоволення вимог Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо повернення коштів, зарахованих на поточний рахунок померлої особи (відсутніх на її поточному рахунку), за рахунок Банку - суб`єкта господарювання.

Пунктом 16 частини 1 статті 4 КАС України адміністративний договір визначено, спільний правовий акт суб`єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб`єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону: а) для розмежування компетенції чи визначення порядку взаємодії між суб`єктами владних повноважень; б) для делегування публічно-владних управлінських функцій; в) для перерозподілу або об`єднання бюджетних коштів у випадках, визначених законом; г) замість видання індивідуального акта; ґ) для врегулювання питань надання адміністративних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спірних правовідносин по даній справі виступає можливість стягнення з ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» суми коштів неповерненої пенсії, зарахованої на поточний рахунок померлого пенсіонера ОСОБА_2 , у сумі 4018,14 грн.

Тобто, даний спір за своєю правовою природою зводиться до вимог пенсійного органу повернути кошти, які перебувають на рахунках банку - суб`єкта господарювання.

Отже, зазначений спір стосується банківської діяльності щодо порядку здійснення розрахункових операцій (введення рахунків, нарахування і повернення коштів, тощо) та правомірності такого здійснення із зарахування коштів у вигляді пенсії, що і є предметом спору сторін.

Колегія суддів вважає, що укладений між Фастівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" договір на зарахування і виплату пенсій не підпадає під визначення адміністративного договору.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верхового Суду від 12 вересня 2018 року № 804/1010/17 (провадження № 11-668апп18).

Правові підстави закриття провадження у справі визначені статтею 238 КАС України.

Пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Таким чином, виходячи з зазначеного, підстави для розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства відсутні, оскільки він підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Частиною 1 статті 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Розглянувши доводи Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено порушенням норм процесуального права, тому оскаржуване рішення необхідно скасувати та провадження у справі закрити, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 238, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2019 року - скасувати.

Провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення заборгованості - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 26.11.2019 року.