Справа № 240/9485/19
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м.Житомир

справа № 240/9485/19

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Горовенко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Демчук О.М.,

за участю:

представника позивача - Налапка М.М. (на підставі ордера серії ЖТ №070152 від 05.09.2019);

представника відповідача - Омельчука М.М. (за довіреністю від 08.02.2019),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЦ" до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЦ" звернулося до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Житомирської митниці Державної фіскальної служби від 09.07.2019 №UA101070/2019/00541;

- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 09.07.2019 №UA101000/2019/200206/2.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 липня 2019 року було заявлено до митного оформлення придбані на підставі зовнішньоекономічного договору від 19 лютого 2019 року №JR19219 товари - фікерти абразивні L14 для граніту зі штучних матеріалів торговельної марки: «JINSHAN», виробник «Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Co, Ltd» «Jinshan Stone», країна виробництва: Народна Республіка Китай. З метою митного оформлення імпортованого товару подано до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України митну декларацію від 08 липня 2019 року №UA101070/2019/039267 із заявленою митною вартістю товару: вагою 23474 кг та вартістю у розмірі 406693,05 грн або 15817,64 доларів США по курсу НБУ на час декларування.

Зазначає, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів посадовою особою відповідача товар №2 на суму 302,42 доларів США визнано таким, що відповідає заявленій декларантом митній вартості, а на товар №1 вартістю 15515,22 доларів США витребувано у позивача додаткові документи на підтвердження митної вартості товару.

Позивач вважає рішення про коригування митної вартості та картку відмови у прийнятті митної декларації протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару, включаючи інформацію щодо ціни товару, яка фактично була сплачена.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Згідно з ухвалою суду від 20.09.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву від 09.09.2019 (вх.№20383/19).

Додатково зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «РЦ» (далі ТОВ «РЦ») подано для органу митного оформлення всі необхідні документи для підтвердження здійснення оплати саме за товар, який митниця безпідставно відмовилась впускати на митну територію України.

Також зазначає, що Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях робив висновок про те, що платіжне доручення свідчить про факт переказу певної суми коштів, проте не свідчить про суму коштів, яка має бути сплачена за відповідний товар.

Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на лист Посольства України у Китайській Народній Республіці (далі КНР) від 17.01.2019 №6156-16-200-18 про те, що вартість транспортування 20-фунтового контейнеру з портів КНР становить 1700-1800 доларів США, а у рахунку-фактурі (інвойсі) ТОВ «РЦ» вказана сума 1250 доларів США, як вартість транспортування товару, вказує, що такий лист не надавався для вивчення позивача.

На підставі вказаного, ТОВ «РЦ» подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 27.08.2019 (за вх.№19551/19), запереченнях на відповідь на відзив від 20.09.2019 (вх.№21572/19) та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що подані разом з митною декларацією №UА101070/2019/039267 від 08.07.2019 до митного оформлення документи проаналізовані на предмет наявності у них розбіжностей, всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

При здійсненні аналізу поданих документів, митницею було встановлено, що у п.4.2. Контракту №JR19219 від 19.02.2019 оплата за товар здійснюється до моменту заходу товару в порт доставки. Відповідно до відмітки в коносаменті №СOSU 05.07.2019 товар вже перебував в зоні діяльності Одеської митниці Державної фіскальної служби. Згідно із ч.2 ст.53 Митного кодексу України якщо рахунок сплачено, то до митного оформлення подається банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару. Всупереч зазначених норм чинного законодавства декларантом не подано платіжний документ, хоча на момент митного оформлення відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту рахунок повинен бути оплачений покупцем.

Відповідно до листа Посольства України у КНР від 17.01.2019 №6156/16-200-81 вартість транспортування 20-футового контейнеру з портів КНР становить 1700-1800 доларів США. У рахунку-фактурі (інвойсі) №JR19219 від 25.05.2019 вартість транспортування оцінюваного товару становить 1250 доларів США. Зазначені обставини викликали сумніви в достовірності декларування транспортних витрат, що відповідно до ст.58 Митного кодексу України є складовою митної вартості товару.

Додатково надані платіжні доручення в іноземній валюті №911 від 27.05.2019 та №926 від 25.06.2019 не могли бути використані як документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, оскільки не містили відміток уповноваженого банку, що кошти фактично сплачені (перераховані) отримувачу саме за товари фікерти абразивні та полімерні. Зважаючи на те, що згідно з умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу від 19.02.2019 №JR19219 всі умови щодо строків, умов поставки, ціни товарів, асортименту тощо встановлюються в рахунках-фактурах на кожну партію товару, а договором встановлено лише загальну суму договору - 100000 доларів США. Тобто з умов договору ціну товару встановити не можливо. Встановити, що оплата здійснювалася саме за наданим, інвойсом неможливо, оскільки в платіжному дорученні зазначено лише дані контракту, який є багаторазовим.

Також зазначає, що додатково наданий прайс-лист від 22.05.2019 та комерційна пропозиція від 14.05.2019 не могли бути використані як документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, оскільки прайс-лист та комерційна пропозиція містили інформацію щодо продажу товару на умовах відповідно до Інкотермс 2010 CFR, що означає, що товар доставляється до порту замовника, тобто в ціну товару включено витрати по доставці до порту покупця (без вивантаження). Водночас в інвойсі ціну на товар зазначено на умовах FOB, що відповідно до умов Інкотермс 2010 означає сплачено до: товар завантажується на судно замовника (продавця), тобто умови CFR (CFR ODESSA UKRAINE) та FOB (FOB XIAMEN CHINA) є різними. Водночас при порівнянні ціни за одиницю товару, ціни є тотожними, що є неможливим при різних умовах поставки. Тобто дані документи не є належними для підтвердження митної вартості товару.

В ході консультації декларантом не надано додаткових документів щодо цінової інформації про товар.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Враховуючи наведене вище, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості №UA101000/2019/200206/2 від 09.07.2019.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 19.02.2019 між ТОВ "РЦ" («Покупець») та "Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Limited Co" (Народна Республіка Китай) («Продавець») укладено зовнішньоекономічний контракт №JR19219 (далі контракт №JR19219), предметом якого є реалізація «Покупцю» полімерних фікертів та полірувальних кругів з агломерованих штучних алмазів (а.с.34-36).

Згідно з розділом 1 контракту №JR19219 товар, асортимент та кількість кожної партії зазначається в рахунку-фактурі (інвойсі), який оформляється на кожну партію товару та є невід`ємною частиною контракту.

Пунктом 2.1 розділу 2 контракту №JR19219 визначено базисні умови поставки товару - за правилами Інкотермс 2010. Відповідно до інвойсу товар поставляється до Одеси (а.с.37,38, 39).

Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 контракту №JR19219 визначено, що загальна вартість контракту №JR19219 становить 100000 доларів США.

08 липня 2019 року позивачем було заявлено до митного оформлення придбаний на підставі зовнішньоекономічного контракут від 19 лютого 2019 року №JR19219 товар - фікерти абразивні L14 для граніту зі штучних матеріалів торговельної марки: «JINSHAN», виробник «Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Limited Co» «Jinshan Stone», країна виробництва: Народна Республіка Китай.

З метою митного оформлення імпортованого товару позивачем подано до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України митну декларацію 08 липня 2019 року №UA101070/2019/039267 із заявленою позивачем митною вартістю товару.

На підтвердження заявленої митної вартості позивачем подано до митному органу наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) №б/н від 29.05.2019; автотранспортна накладна №5466 від 05.07.2019; сертифікат про походження товару №19С350В2026/00026 від 30.05.2019; копію митної декларації країни відправлення від 29.05.2019; зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу №JS19262 від 19.02.2019 (а.с.34-36, 37-39, 40, 67, 107).

Згідно з даними митної декларації від 08 липня 2019 року вартість партії товару вагою 23474 кг становила 406693,05 грн, або 15817,64 доларів США (0,91 дол. США/кг).

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що за результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД №UA101070/2019/039267 та долучених документів автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в автоматичному режимі було згенеровано ряд ризиків, зокрема, щодо контролю правильності визначення митної вартості товарів; витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів; контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; витребування документів, які підтверджують коди товарів згідно з УКТ ЗЕД.

За результатами опрацювання згенерованих профілів ризику відповідачем встановлено:

1) у п.4.2. контракту №JS19262 від 19.02.2019 оплата за товар здійснюється до моменту заходу товару в порт доставки. Відповідно до відмітки в коносаменті №С081І 05.07.2019 товар вже перебував в зоні діяльності Одеської митниці ДФС. Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України якщо рахунок сплачено, то до митного оформлення подається банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару. Всупереч зазначених норм чинного законодавства декларантом не подано платіжний документ, хоча на момент митного оформлення відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту рахунок повинен бути оплачений покупцем.

2) відповідно до листа Посольства України у КНР від 17.01.2019 № 6156/16-200-81 вартість транспортування 20-футового контейнеру з портів КНР становить 1700-1800 доларів США. У рахунку-фактурі (інвойсі) №JS19262 від 29.05.2019 вартість транспортування оцінюваного товару становить 1250 доларів США.

Зазначені обставини викликали сумніви в достовірності декларування транспортних витрат, що відповідно до ст.58 Митного кодексу України є складовою митної вартості товару

Зважаючи на вказане, декларанту 08.07.2019 було повідомлено про необхідність подання до митного органу додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (а.с.119).

08 липня 2019 року декларантом позивача було подано відповідачу такі документи: банківські платіжні документи №911 від 27.05.2019 та №926 від 25.06.2019; прайс-лист виробника товару від 22.05.2019; комерційну пропозицію від 14.05.2019; копію митної декларації країни відправлення, що відповідачем не оспорюється (а.с.108-109, 110, 114-115, 116, 118).

У подальшому, 09.07.2019 відповідач прийняв рішення №UA101000/2019/200206/2 про коригування митної вартості товарів, яким збільшено митну вартість - фікертів абразивних L14 для граніту зі штучних матеріалів вагою 23474 кг, торговельної марки «JINSHAN», виробник «Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Limited Co», країна виробництва: Народна Республіка Китай, у сторону збільшення та встановлено, що митна вартість імпортованої позивачем партії цього товару за МД від 08 липня 2019 року №UA101070/2019/039267 становить 28638,28 доларів США, або 736329,16 грн, тобто, 1,22 доларів США/кг (а.с.51-52).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що документи, зазначені у частині другій ст.53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а саме:

- у п.4.2 контракту №JR19219 від 19.02.2019 оплата за товар здійснюється до моменту заходу Товару в порт доставки. Відповідно до відмітки в коносаменті №COSU 05.07.2019 товар вже перебував в зоні діяльності Одеської митниці ДФС. Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України якщо рахунок сплачено, то до митного оформлення подається банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару. Всупереч зазначених норм чинного законодавства декларантом не подано платіжний документ, хоча на момент митного оформлення відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту рахунок повинен бути оплачений покупцем;

- відповідно до листа Посольства України у КНР від 17.01.2019 №6156/16-200-81 вартість транспортування 20-футового контейнеру з портів КНР становить 1700-1800 доларів США. У рахунку-фактурі (інвойсі) №JS19262 від 29.05.2019 вартість транспортування оцінюваного товару становить 1250 доларів США. Зазначені обставини викликають сумніви в достовірності декларування транспортних витрат, що відповідно до ст.58 Митного кодексу України є складовою митної вартості товару.

Додатково надані платіжні доручення в іноземній валюті №911 від 27.05.2019 та №926 від 25.06.2019 не можуть бути використані як документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, оскільки не містять відміток уповноваженого банку про те, що кошти фактично сплачені (перераховані) отримувачу. Крім того, у платіжних дорученнях призначенням платежу визначено «...за фікерти абразивні». Разом з тим, відповідно до товаросупровідних документів має місце поставка разом з фікертами абразивними полімерних фікертів на загальну суму 15817,64 доларів США. У той час як платіжні доручення свідчать, що лише за фікерти абразивні сплачено 15 817,64 доларів США. Додатково наданий прайс-лист від 22.05.2019 та комерційна пропозиція від 14.05.2019 не може бути використаний як документ, що підтверджує заявлену митну вартість товарів, оскільки містить інформацію про відпускні ціни на товар на умовах поставки CFR Одеса, тоді як у рахунку-фактурі №JS19262 від 29.05.2019 ціни на товар визначені на такому рівні, але без врахування вартості їх доставки до митної території України. Додатково надана копія митної декларації країни відправлення №80269195 від 29.05.2019 не може бути використана як документ, що підтверджує заявлену митну вартість товару, оскільки відомості щодо транспортних витрат (USD/1250/3) не відповідають інформації про вартість транспортування товару, що зазначена у рахунку-фактурі №JS19262 від 29.05.2019. Крім того, у графі «Найменування, категорія, тип товару» зазначено, що постачається абразивний інструмент «Фікерт», шліфувальний камінь, магнезит, тоді як до митного оформлення пред`явлено фікерти абразивні та полімерні фікерти.

Згідно із ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 - 4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України не подано такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; 2) виписку з бухгалтерської документації.

Проведено процедуру консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості товару відповідно до вимог ст. 59 Митного Кодексу України.

Зазначено, що методи 2а і 26 не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів та зборів митних вартостях МД від 04.07.2019 №UA101020/2019/12415 та від 25.01.2019 №UA100110/2019/160509 з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року і становить 1,22 доларів/кг (а.с.51-52).

У зв"язку з прийняттям вказаного рішення, відповідачем видано картку відмови у митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.07.2019 №UA101070/2019/00541, з тих підстав, що митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом у графі 45 декларації невірно розрахована митна вартість товару №1 та не підтверджена документально, а вибраний метод її визначення не відповідає умовам наведеним у графі 9 Митного кодексу України (а.с.53-54).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною друга статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як свідчать матеріали справи, декларант (позивач) при здійсненні митного оформлення товару надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, а саме: банківські платіжні документи - платіжні доручення в іноземній валюті №911 від 27 травня 2019 року на суму 4500 доларів США та №926 від 25 червня 2019 року на суму 11317,64 доларів США, а всього на суму 15817,64 доларів США.

Частинами першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

З наведеного випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Суд не заперечує право органу доходів і зборів перевіряти достовірність або точність будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару, що імпортується, оскільки надані позивачем документи, на думку відповідача, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Як слідує із рішення відповідача, він поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв`язку з тим, що декларантом не подано платіжний документ, хоча на момент митного оформлення відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту рахунок повинен бути оплачений покупцем.

Однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки 08 липня 2019 року декларантом позивача було подано відповідачу такі документи: банківські платіжні документи №911 від 27.05.2019 та №926 від 25.06.2019; прайс-лист виробника товару від 22.05.2019; комерційну пропозицію від 14.05.2019; копію митної декларації країни відправлення.

Той факт, що товар вже перебував в зоні діяльності Одеської митниці Державної фіскальної служби України, жодним чином не впливає на заявлену митну вартість імпортованого товару.

Окрім того, твердження відповідача про вартість транспортування 20-фунтового контейнеру з порту КНР становить 1700-1800 доларів США, відповіднодо до листа Посольства України в КНР від 17.01.2019 №6156/16-200-81, є також необґрунтованим, зважаючи на наступне.

Митним органом вказано, що у рахунку-фактурі (інвойсі) №1819262 від 29 травня 2019 року вартість транспортування оцінюваного товару становить 1250 доларів США, тому зазначені обставини викликають сумніви в достовірності декларування транспортних витрат, що відповідно до статті 58 МК України є складовою митної вартості товару.

Однак суд зазначає, що договірна вартість транспортування товару входить до компетенції договірних сторін, та не відноситься до повноважень Житомирської митниці Державної фіскальної служби України.

Окрім того, відповідно до змісту листа Посольства України в КНР від 17.01.2019 №6156/16-200-81 зазначено, що вказана інформація надається на виконання відповідного доручення Міністерства закордонних справ України до листа Державної фіскальної служби України від 18.09.2017 №15909/5/99-19-02-02-5, проте не зазначено станом на яку дату та час була надана інформація про вартість перевезення морським видом транспорту товару у об"ємі 20-фунтового контейнеру (а.с.169-170).

Щодо твердження відповідача про те, що у платіжних дорученнях призначенням платежу визначено «за фікерти абразивні», а відповідно до товаросупровідних документів має місце поставка разом з фікертами абразивними полімерних фікертів на загальну суму 15817,64 доларів США, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог чинного законодавства щодо оформлення первинних документів бухгалтерського обліку, не міститься вимоги про обов"язковість зазначення у призначенні платежу повної назви, видів та предмету договору за яким здійснюється оплата.

Матеріали справи свідчать, що «фікерти абразивні» були переважним видом товару, поставка якого відбувалася, в свою чергу полімерних фікерти є одним із видів товару, що постачається - "фікертів".

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів щодо наявності ознак підробки, розбіжностей, неповноти даних щодо складових митної вартості в наданих позивачем до митної декларації документах.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні документами спростовуються доводи митного органу про те, що подані документи не місять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, щодо ціни яка була сплачена за товар. Подані декларантом документи, в своїй сукупності підтверджують факт проведення оплати позивачем за придбаний на підставі зовнішньоекономічного договору від 19 лютого 2019 року №JR19219 товар - фікерти абразивні, торговельної марки: «JINSHAN», виробник «Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Limited Co» «Jinshan Stone», країна виробництва: Народна Республіка Китай вагою 23474 кг у сумі розміром 406693,05грн, або 15817,64 доларів США.

Окрім того, суд зазначає, що алгоритм дій митного органу щодо здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів визначений правовими нормами глави 9 Митного кодексу України.

За приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до змісту рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2019/200206/2 від 09.07.2019, у ньому зазначено лише про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами четвертим та п`ятим.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічна правова позиція викладе на Верховним Судом в постанові від 08.02.2019 у справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів відсутні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, оскільки зазначено лише номер та дати митних декларацій (№UA101020/2019/12415 від 04.07.2019 та №UA100110/2019/160509 від 25.01.2019) на підставі яких здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

Окрім того, витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.

Також суд зазначає, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 19.02.2019 в справі №805/2713/16-а.

Оскільки, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 09.07.2019 № UA101000/2019/200206/2 є необґрунтованим та безпідставним.

Підсумовуючи всі наведені висновки у цій справі, суд зазначає, що як у взаємозв`язку, так і окремо, кожне порушення, допущене митним органом призвело до прийняття неправомірного рішення, яким скориговану митну вартість товару, фікерти абразивні L14 для граніту зі штучних матеріалів торговельної марки: «JINSHAN», виробник «Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Limited Co» «Jinshan Stone», країна виробництва: Народна Республіка Китай. До них належать: відсутність аргументації та невідповідність нормам митного законодавства в прийнятих рішень; недоведеність необхідності застосування резервного методу визначення митної вартості товару, що в свою чергу потягнуло за собою неправомірність проведення наступних дій митним органом, в тому числі винесення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101070/2019/00541 від 09.07.2019.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність коригування митної вартості товару згідно із оскаржуваним рішенням №UA101000/2019/200206/2 від 09.07.2019 та винесення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101070/2019/00541 від 09.07.2019, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної фіскальної служби.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РЦ" (вул.Чехова, буд.1, офіс 8, м.Житомир, 10003, ) до Житомирської митниці Державної фіскальної служби (вул.Перемоги, буд.25, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби №UA101000/2019/200206/2 від 09.07.2019 про коригування митної вартості товарів та картку відмови Житомирської митниці Державної фіскальної служби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101070/2019/00541 від 09.07.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Житомирської митниці Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЦ" судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 1921 (одна тисяча дев"ятсот двадцять одна) грн 00 (нуль) коп.

Вступну та резолютивну частини рішення складено у нарадчій кімнаті і проголошено 07 листопада 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Рішення складено у повному обсязі 27 листопада 2019 року.