Справа № 461/3761/19
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3761/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

за участю:

представників позивача Нікітчин Т.М., Когут Л.І.,

представника відповідача Роман Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Лорелея» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи Львівської міської ради про визнання протиправними дій та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство «Лорелея», 23 травня 2019 року, звернулося до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області,в якому просить визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романа Н.О. та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2019 року (виконавче провадження №57942722) з виконання виконавчого листа №461/4381/13-а від 05.07.2017 року виданого Галицьким районним судом м. Львова.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романа Н.О. від 13.02.2019 року про закриття виконавчого провадження є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав: неотримання від боржника документа, який дає право або на підставі якого в державного виконавця з`являється право на винесення постанови про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду, що порушує права стягувача у виконавчому провадженні; ненакладення штрафу на боржника за ст. 188(13) Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» за невиконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця щодо усунення порушень законодавства про виконавче провадження; інші виконавчі дії або відомості про вчинення таких дій стороні стягувача не відомі та в матеріалах виконавчого провадження відсутні; безпідставне винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2019 року лише на основі направленого інформаційного листа Департаменту містобудування (управління земельних ресурсів); державним виконавцем не було отримано пояснення від боржника-юридичної особи щодо невиконання рішення суду відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2018 року; державний виконавець не звернувся за роз`ясненням виконання рішення до суду, який видав виконавчий документ для примусового виконання в частині зобов`язання боржника підготувати проект ухвал щодо продовження договорів оренди земельних ділянок, а не одночасно проекти двох ухвал про відмову у продовженні договорів оренди земельної ділянки площею 92,0 кв.м за адресою : м. Львів, АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 , З та земельної ділянки площею 99,0 кв.м за адресою : АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 . та про продовження договорів оренди земельної ділянки площею 92,0 кв.м за адресою: м АДРЕСА_2 , АДРЕСА_6 та земельної ділянки площею 99,0 кв.м за адресою : АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 ; державний виконавець не звернувся до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду; за примусове виконання рішення немайнового характеру не стягнуто виконавчий збір в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи; державний виконавець не залучив до проведення виконавчих дій суб`єктів господарювання на платній основі для виготовлення технічної документації на земельні ділянки, як того вимагає управління земельних ресурсів ЛМР; не повернуто авансовий внесок у встановлений законом строк; державний виконавець за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником, що не було зроблено; державним виконавцем не було складено акт державного виконавця про суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції, що дають право на закінчення виконавчого провадження; в матеріалах виконавчого провадження відсутній доказ про сплату боржником штрафу в сумі 5100 грн., а тому виконавчі дії не можуть бути закінченими без сплати штрафу та отримання квитанції про сплату; має бути винесено одночасно дві постанови від 20.12.2018 року одна про відкриття виконавчого провадження та друга про стягнення виконавчого збору), але постанова про стягнення виконавчого збору від 20.12.2018 року відсутня в матеріалах виконавчого провадження. Просять позов задоволити.

Крім того, директором Приватного підприємства «Лорелея» Нікітчин Т.М. подано заяву, в якій просить визнати причини пропуску позивачем строку звернення до суду із позовом поважними та поновити пропущений процесуальний строк.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25.06.2019 року відкрито провадження у даній справі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2019 року визначено головуючого суддю Зубачик Н.Б.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.10.2019 року прийнято до провадження та призначено до розгляду справу.

14.11.2019 року від представника позивача Когут Л.І. надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області, яке судом задоволено.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити з підстав, викладених у позовній заяві, додаткових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні просив позов залишити без розгляду, мотивуючи тим, що позовна заява подана позивачем після закінчення строку, встановленого КАС України, а із матеріалів справи не вбачається підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного позову.

Представник третьої особи Львівської міської ради у судове засіданняне з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне розгляд справи проводити за відсутності представника третьої особи, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вирішуючи клопотання представника позивача про поновлення строку звернення позивача з даним позовом, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (п.1 ч.2 ст.287 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

У демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. Рівень доступу має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відтак, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у клопотанні представника відповідача про залишення позову без розгляду та поновити Приватному підприємству «Лорелея» строк звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задоволити, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романа Н.О. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 461/4381/13-а, виданого 05.07.2017 року Галицьким районним судом м. Львова (а.с.138).

Дана постанова винесена у виконавчому провадженні щодо виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2017 року у справі №461/4381/13а, якою позов ПП «Лорелея» до Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання до вчинення дій задоволено частково (а.с.113-117).

Визнано протиправною бездіяльність Львівської міської ради в частині не вчинення дій, спрямованих на продовження:

- договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 92,0 кв.м. за адресою: м. Львів, пл. Підкови, 3, укладеного 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» (79014, м. Львів, вул. Мучна, 35, кв.3; ) та Львівською міською радою (79006, м. Львів, пл.Ринок,1; );

- договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 99, кв.м. за адресою м. Львів, пр-т Шевченка, 7«а», вчиненого 24.05.2002 руку між Приватним підприємством «Лорелея» (79014, м. Львів, вул. Мучна, 35, кв.3; ) та Львівською міською радою (79006, м. Львів, пл.Ринок,1; ).

Зобов`язано Львівську міську раду підготувати проект рішення щодо продовження:

- договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 92,0 кв.м. за адресою: м.Львів, пл. Підкови, 3, укладеного 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» (79014, м. Львів, вул. Мучна, 35, кв.3; ) та Львівською міською радою (79006, м. Львів, пл.Ринок,1; );

- договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 99, кв.м. за адресою м.Львів, пр-т Шевченка, 7«а», вчиненого 24.05.2002 руку між Приватним підприємством «Лорелея» (79014, м. Львів, вул. Мучна, 35, кв.3; ) та Львівською міською радою (79006, м. Львів, пл.Ринок,1; ).

Постанова Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2017 року набрала законної сили та видано виконавчий лист від 11.04.2017 року.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїй Постанові від 10.04.2019р. у справі №826/11251/18 висловив наступну правову позицію: «Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом.

Виходячи зі змісту постанови Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2017 року при розгляді справи №461/4381/13а за позовом ПП «Лорелея» до Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, суд прийшов до висновку, що як станом на момент звернення ПП «Лорелея» до Львівської міської ради із заявою про продовження договорів оренди земельних ділянок, так і станом на даний час, відсутні будь-які підстави для відмови у продовженні договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 92,0 кв.м. за адресою: м. Львів, пл. АДРЕСА_2 , 3, укладеного 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою, та договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 99, кв.м. за адресою м. Львів, пр. Шевченка, 7«а», вчиненого 24.05.2002 руку між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою (а.с.113-117).

Згідно положень статті 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконавче провадження, відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Нормою ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження здійснюється на засадах: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Положення статті 5 Закону передбачають, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.2 ст.7, ч.1 ст.8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави. Державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями. Відповідно до вимог ст. 10 цього закону державним виконавцем може бути громадянин України, який, серед іншого, має вищу юридичну освіту.

Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби, відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Нормою ч.1 ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом, а нормою ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для його виконання.

Державному виконавцю, що здійснював виконавче провадження, був відомий зміст постанови Галицького районного суду м. Львова, на виконання якої було видано виконавчий лист, оскільки звертаючись до Відділу примусового виконання рішень ДВС ГТУЮ у Львівській області із заявою про примусове виконання судового рішення (виконавчого листа), позивач, як стягував, в додатку до своєї заяви, крім оригіналу виконавчого листа, доказу сплати авансового внеску, додав копію постанови Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2017р. у справі №461/4381/13-а.

В ході виконавчого провадження ПП «Лорелея», як стягувач, зверталось до державного виконавця з письмовою заявою (а.с.121) про те, що всупереч рішенню суду служби боржника - Львівської міської ради, готують для розгляду на сесії два проекти ухвал, один - про продовження договорів оренди, а другий - про відмову в продовженні договорів оренди.

Як вбачається зі змісту інформаційної записки Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради до проекту ухвали, підготовленої на сесію Львівської міської ради разом з проектом ухвали, правова оцінка, надана судом при прийнятті рішення, була врахована. В п.3 інформаційної записки прогнозовані суспільні, економічні, фінансові та юридичні наслідки прийняття ухвали це дозволити ПП «Лорелея» продовжити термін оренди земельних ділянок за адресами АДРЕСА_7 Львів, пл АДРЕСА_6 та АДРЕСА_4 «а», і укласти з Львівською міською радою договори оренди землі.

Таким чином, прийняття Львівською міською радою ухвали №4623 від 24.01.2019р. «Про відмову ПП «Лорелея» у продовженні терміну оренди земельних ділянок на пл. І.Підкови, 3 та просп. Т.Шевченка, 7-9» не є виконанням судового рішення. Зазначення в оскаржуваній постанові про те, що підставою закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом з посиланням на п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», є безпідставним.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову Приватного підприємства «Лорелея» в частині визнання дій державного виконавця протиправними, оскільки позивачем не надано доказів протиправності таких дій. Крім того, позивач зі скаргою на дії державного виконавця не звертався, службова перевірка наявності в діях державного виконавця ознак протиправної поведінки не проводилася, тобто останній діяв в межах своїх повноважень.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відтак, суд вважає за необхідне скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2019 року (виконавче провадження №57942722) з виконання виконавчого листа №461/4381/13-а від 05.07.2017 року, виданого Галицьким районним судом м. Львова.

Окрім того, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.139 КАС України необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст.19, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 6, 14, 139, 243, 246, 255, 256, 287, 293-297, 372 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Поновити Приватному підприємству «Лорелея» строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Позов Приватного підприємства «Лорелея» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи Львівської міської ради про визнання протиправними дій та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження задоволити частково.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романа Н.О. про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2019 року (виконавче провадження №57942722) з виконання виконавчого листа №461/4381/13-а від 05.07.2017 року, виданого Галицьким районним судом м. Львова.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь Приватного підприємства «Лорелея» 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне підприємство «Лорелея», юридична адреса: 79014, м. Львів, вул. Мучна, 35/3, .

Відповідач: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, юридична адреса: м. Львів, пл. Шашкевича, 1, .

Третя особа: Львівська міська рада, юридична адреса: м. Львів, пл. Ринок, 1, .

Суддя Зубачик Н.Б.