Справа № 160/7075/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року Справа № 160/7075/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі судового засідання - Чорній М.В.
за участю: представника позивача - Кшуташвілі В.О. представника відповідача - Бузунової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовом Приватного підприємства «Ротор» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав, та з урахуванням відповіді на відзив на позовну заяву.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом також встановлено, що у період з 07 по 27 травня 2019 року на підставі направлень, посадовими особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, була проведена документальна планова виїзна перевірка ПП «Ротор» законодавства за період 01.04.2016 по 31.04.2019, валютного - за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, іншого законодавства за період 01.04.2016 по 31.03.2019.
- пп.134.1.1. п.134.1. ст.134 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 279 552 грн., в 2 кварталі 2016 у розмірі 137 240 грн., 3 квартал 2016 року у розмірі 61 471 грн., 4 квартал 2017 року у розмірі 44 982 грн., 1 квартал 2018 року у розмірі 35 859 грн.;
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Підпунктом 62.1.3. пункту 62.1. ст.62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок, відповідно до вимог цього Кодексу, а також, перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого, покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 75.1. ст.75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до ст.75.1.2. статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів.
Приписами п.14.1. ст.14 ПК України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231.).
Згідно з п.185.1. ст.185, п.187.1. ст.187, п.188.1. ст.188 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Відповідно до п.201.1., 201.4., 201.6. ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один із способів, визначених п.201.1. ст.201 ПК України; податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця; податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Пунктом 200.1. ст.200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п.198.1. ст.198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому, відповідно до п.198.2., 198.3., 198.6. ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 Кодексу).
З аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток, є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Так, в перевіряємому періоді ПП «Ротор» згідно з договором від 22.04.2016 р. № 56 мало взаємовідносини з ТОВ «Торговий дім «Форум Брандінг» по реалізації ТМЦ. На підставі інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Торговий дім «Форум Брандінг» встановлено наступне.
Основні фонди - інформація відсутня. (Фінансовий звіт за 2016 рік не подано. Чисельність працюючих 1 чол. (згідно звіту за формою ДФ за 2,3 квартал). Декларація з податку на прибуток за 2016 рік не подавалась. Об`єкти оподаткування (кіоски, магазини, палатки тощо), де могла бути реалізована зазначена харчова продукція кінцевому споживачу, за ТОВ «Торговий дім «Форум Брандінг» не обліковуються, відомості про зареєстровані касові апарати (РРО) - відсутні.
В ході проведеного аналізу, згідно комп`ютерних автоматизованих інформаційних систем податкового органу: АС «Податковий блок» та підсистеми АІС «Система обробки податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів», база ЄРПН, АС «Архів електронної звітності» підсистеми «Реєстр ПН товар» встановлено невідповідність придбаного та реалізованого товару по ланцюгу його реалізації ТОВ «Торговий дім «Форум Брандінг».
Так, в перевіряємому періоді ПП «Ротор» мало взаємовідносини з ТОВ «Дрім євро трейд» по реалізації ТМЦ. На підставі інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Дрім євро трейд» встановлено наступне.
Чисельність працюючих - в 2015 році 1 особа, в 2016 інформація відсутня. Основні фонди - інформація відсутня. Декларація з податку на прибуток за 2016 рік до ДПІ за місцем реєстрації не надана. Об`єкти оподаткування (кіоски, магазини, палатки тощо), де могла бути реалізована зазначена харчова продукція кінцевому споживачу, за ТОВ «Дрім євро трейд» не обліковуються, відомості про зареєстровані касові апарати (РРО) - відсутні.
В ході проведеного аналізу, згідно з комп`ютерними автоматизованими інформаційними системи податкового органу: АС «Податковий блок» та підсистеми АІС «Система обробки податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів», база ЄРПН, АС «Архів електронної звітності» підсистеми «Реєстр ПН товар» встановлено невідповідність придбаного та реалізованого товару по ланцюгу його реалізації по підприємству ТОВ «Дрім євро трейд».
ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.27 ч.3, 28 ч.2, 205 ч.2 КК України, за якою призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 квітня 2017 року покарання у виді штрафу в розмірі 4 000 (чотирьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.
ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.28 ч.2, 205 ч.2 КК України, за якою призначено їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 квітня 2017 року покарання у виді штрафу в розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.
За таких обставин суд зазначає, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку, оскільки подані суб`єктом господарювання первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими податковим органом фактами щодо фіктивної діяльності контрагентів свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства, є правильним.
Наведена інформація у вищезазначених вироках дає підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентами, фіктивність господарської діяльності яких встановлена вироками суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум витрат є безпідставними.
Таким чином первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентами, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.
Вищезазначене свідчить про те, що досліджувані господарські операції не містять розумних економічних причин (ділової мети), тобто відсутня кваліфікуюча ознака господарської діяльності - отримання доходу. Таким чином, вони не можуть вважатися вчиненими в межах господарської діяльності платника податків, оскільки для цілей оподаткування враховані операції не у відповідності з їх дійсною економічною метою.
Так, в перевіряємому періоді ПП «Ротор» мало взаємовідносини з ТОВ «Галион-Д» по реалізації ТМЦ. На підставі інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Галион-Д» встановлено наступне.
Чисельність працюючих - 6 осіб. Звітувало з листопада 2017 року по травень 2018 року. В усіх деклараціях по ПДВ підприємством задекларовано від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту. Об`єкти оподаткування (кіоски, магазини, палатки тощо), де могла бути реалізована зазначена харчова продукція кінцевому споживачу, за ТОВ «Галион-Д» не обліковуються, відомості про зареєстровані касові апарати (РРО) - відсутні.
В Декларації з податку на прибуток за 2017 рік сума доходу складає 99 472 772 грн., об`єкт оподаткування 28 000 грн., податок на прибуток дорівнює 5 040 грн.
За 1 півріччя 2016 рік сума доходу складає 45 059 199 грн., об`єкт оподаткування та податок на прибуток дорівнює 0.
Відповідач у відзиві зазначив, що протягом з листопада по грудень 2017 директором та засновником на підприємстві був ОСОБА_8 (код НОМЕР_2 ). З січня по травень 2018 - ОСОБА_9 (код НОМЕР_3 ). При цьому ОСОБА_9 є засновником та директором ще 8 підприємствах, які були створені протягом 2017-2018 років, та на теперішній час не звітують до ДПІ за місцем реєстрації.
В ході проведеного аналізу, згідно комп`ютерних автоматизованих інформаційних систем податкового органу: АС «Податковий блок» та підсистеми АІС «Система обробки податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів», база ЄРПН, АС «Архів електронної звітності» підсистеми «Реєстр ПН товар» встановлено невідповідність придбаного та реалізованого товару по ланцюгу його реалізації по підприємству ТОВ «Галион-Д».
Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень ТОВ «Галион-Д» фігурує у кримінальних справах:
- справа № 185/7358/18 по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.08.2018 р., у складі суб`єктів підприємницької діяльності, що належить угрупуванням, котре через підконтрольних їм осіб незаконно заволоділи підприємством достовірно знаючи про відсутність наявності основних фондів, будь-якого майна, трудових ресурсів та відсутності здійснення підприємницької діяльності за місцем реєстрації, використовуючи реквізити банківських рахунків даних підприємств повідомляють службових осіб суб`єктів господарювання недостовірні відомості та надають підроблені документи щодо характеру та мети діяльності підприємства;
Суд також зазначає, що ПП «Ротор» в ході розгляду заперечень надано завірені копії підтверджуючих документів по рахунку специфікації до Договору від 04.12.2017 р. № 57 та ТТН.
За результатами аналізу наданих платником податків документів посадовими особами відповідача встановлено, що згідно специфікацій до Договору від 04.12.2017 р. №57, ...п.4 Поставка товару здійснюється на умовах ЕХW (франко - склад Постачальника) м.Дніпропетровськ, вул.Квітки Основ`яненко, 5. (згідно міжнародних правил по тлумаченню строків «Інкотермс» в редакції 2010 року)...
ПП «Ротор», відповідно наданих товарно-транспортних накладних виступає Замовником послуг, що не відповідає умовам поставки визначених у Специфікаціях до договору.
Крім того, позивачем не надано документів, що підтверджують факт надання транспортних послуг, а саме: заявки перевізникам на транспортування товару реалізованого ТОВ «Галион-Д», акти виконаних робіт або /та документи щодо розрахунків вартості тарифів на перевезення.
Згідно з п.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, на аркуші 25 акту перевірки податковий орган зазначає про те, що ПП «Ротор» здійснило виплату ФОП ОСОБА_10 на суму 1 555,40 грн. за послуги розміщення у м.Київ, та не відобразило у податкових рахунках сум доходів нарахованих (сплачених) на користь платників податків, а також утриманого з них доходу (форма 1-ДФ) за 3 квартал 2017 року в сумі 1 555,40 грн. за ознакою доходу «157», чим порушило п.51.1. ст.51, п.176.2.6. ст.176 ПК України.
Працівник ПП «Ротор» ОСОБА_11 перебувала у відрядженні в м.Київ.
В судовому засіданні представник позивача зазначила, що на ПП «Ротор» ведеться касова книга (типова форма №КО-4). Згідно з п.2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.2004 р. №637 (із змінами та доповненнями) вся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та у повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки у касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 вищезазначеного Положення, є здійснення обліку готівки у повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. Так, суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах. ПП «Ротор» вірно оприбуткувало суму в вищезазначеному ордері.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд вважає за можливе частково задовольнити даний позов, з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково, слід повернути позивачу лише частину судових витрат по справі у розмірі 2 104 грн. 29 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -
Позов задовольнити частково.
У задоволенні решти позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складено 22.11.2019 року.

Суддя К.С. Кучма