Справа № 460/1596/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10082/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Чопко Ю.Т.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року (головуючий суддя: Нор У.М., місце ухвалення м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 , 04.07.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області та зобов`язати відповідача призначити позивачу з 06.06.2019 пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи та постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю та станом на 01.01.1993 проживала в цій зоні не менше чотирьох років.

Обґрунтовує позов тим, що в період з 24.06.1988 по 13.09.1988 та з 23.09.1988 по даний час фактично проживає у місті Вараш Рівненської області, яке відноситься до зони посиленого радіологічного контролю. Тому, на думку позивача, він має право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 5 років, відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, відповідач відмовив йому у призначення такої пенсії, з огляду на те, що згідно з записами у трудовій книжці, позивач працював у Запорізькому підприємстві «Атом СВТ Сервіс» з 01.07.1985 по 10.03.1994, тобто за межами зони посиленого радіологічного контролю. При цьому, позивач вказав, що факт проживання у зоні посиленого радіологічного контролю підтверджений відповідними довідками, паспортом. Крім того, позивач є особою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), що підтверджено відповідним посвідченням.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що згідно записів у трудовій книжці позивач працював з 01.07.1985 по 10.03.1994 в Запорізькому підприємстві «Атом СВТ Сервіс», що знаходиться у м. Запоріжжя, тобто працював і, відповідно, проживав поза межами зони посиленого радіологічного контролю. Таким чином, позивач не має права на призначення йому пенсії відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на 5 років.

Ухвалою Восьмого апеляційного суду від 01.10.2019, у зв`язку з реорганізацією, Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області у цій справі замінено на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 .

Позивач, 20.05.2019 звернувся до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До вказаної заяви позивач додав: копію 1-7, 10-11 сторінок паспорта; копію картки платника податків; копію Чорнобильського посвідчення серії НОМЕР_1 ; копію трудової книжки; копію військового квитка; копію диплома серії НОМЕР_2 ; довідку про період проживання; довідку про заробітну плату за 1995-2000 роки.

Листом від 31.05.2019 за вих. № 977/Б-80 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з підстав відсутності необхідного періоду проживання та роботи у зоні посиленого радіологічного контролю у зв`язку з тим, що з 01.07.1985 по 10.03.1994 позивач працював у Запорізькому підприємстві «Атом СВТ Сервіс», яке знаходиться не на території посиленого радіологічного контролю та з огляду на неподання позивачем документів на підтвердження роботи на забрудненій території. При цьому відповідачем зроблено висновок про недотримання умови щодо постійного місця роботи у зоні посиленого радіологічного контролю щодо позивача.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки подані позивачем до суду документи підтверджують факт проживання на території радіоактивного забруднення, тому дії пенсійного органу щодо відмови у призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку є протиправними.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-ХІІ), особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до абз. 6 п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у такому порядку: 2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону № 796-ХІІ, посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Абзацом 6 п. п. 5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, передбачено подання до заяви про призначення пенсії за віком документів, які підтверджують особливий статус особи, а саме: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідки про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, виданої органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що документом, який підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими чинним законодавством, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». У свою чергу, довідки про період роботи та проживання на забруднених територіях є підставою для визначення в установленому порядку статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.11.2018 у справі № 398/3389/16-а (№ К/9901/45186/18), від 31.10.2018 у справі № 212/12245/13-а (№ К/9901/1087/18).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) серія НОМЕР_1 видане 06.01.2005 Рівненською обласною державною адміністрацією на заміну втраченого посвідчення серія НОМЕР_3 , надає ОСОБА_1 право користуватися пільгами, визначеними Законом № 796-ХІІ, в тому числі, правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно довідок виконавчого комітету Вараської міської ради № 1890/03 та № 1891/03 від 18.04.2019, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано у АДРЕСА_1 в період з 24.06.1988 по 13.09.1988, та з 23.09.1988 по даний час.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР № 106 від 23.07.1991 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», місто Кузнецовськ відноситься до зони посиленого радіологічного контролю.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19.05.2016 № 1377-VIII, місто Кузнецовськ перейменовано на місто Вараш.

З наведеного, враховуючи посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідки про періоди проживання на території зони посиленого радіологічного контролю, суд апеляційної інстанції вважає, що на позивача поширюється дія ст. 55 Закону № 796-ХІІ.

Щодо покликання апелянта на факт роботи ОСОБА_1 , у спірний період, поза межами зони гарантованого добровільного відселення, то суд апеляційної інстанції вважає такі є безпідставними. Оскільки згідно Порядку № 22-1, для підтвердження періоду проживання на територіях радіоактивного забруднення приймаються виключно довідки, видані органами місцевого самоврядування. Відтак, трудова книжка не відноситься до документів, які можуть підтверджувати період проживання потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи в зоні посиленого радіологічного контролю або поза її межами, а тому така не спростувує факту постійного проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю.

Отже, відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, позивач має право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, тобто, у 55 роки.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно ч. 2 ст. 45 Закону № 1058-IV заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Оскільки, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із дотриманням вимог ч. 2 ст. 45 Закону № 1058-IV - 20.05.2019, а 55 роки йому виповнилось 05.06.2019, то пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, позивачу необхідно призначити з 06.06.2019.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити, оскільки відсутні підстави для відмови в призначені пенсії із зменшенням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 06.06.2019.

Отже, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі № 460/1596/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 28.11.2019.