Справа № 540/1584/19
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1584/19
13 год.35 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представників позивача - Д'яченко Н.П., Сапсай О.Ю.,

представника відповідача - Бондар І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання пртиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колосс" (далі - позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.06.2019 р. № , № , відповідно до яких позивача зобов'язано сплатити штраф на загальну суму 82310,37 грн.

Ухвалою від 02.08.2019 р. у справі відкрите загальне позовне провадження, підготовче судове засідання призначене на 16.08.2019 р.

Ухвалою від 16.08.2019 р. строк підготовчого провадження продовжений на тридцять днів, підготовче судове засідання відкладене на 07.10.2019 р.

Ухвалою від 07.10.2019 р. в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 18.10.2019 р.

Ухвалою від 18.10.2019 р. в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 25.10.2019 р.

Ухвалою від 25.10.2019 р. закрите підготовче провадження, розгляд справи по суті призначений на 08.11.2019р.

Ухвалами від 08.11.2019р., 11.11.2019р., 13.11.2019р. у судовому засіданні оголошені перерви.

Ухвалою від 11.11.2019р. витребувані додаткові докази.

25.11.2019р. суд видалився до нарадчої кімнати.

26.11.2019р. проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що із спірними ППР позивач не погоджується та вважає, що ТОВ «Колосс» не порушувало термінів сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість за липень, вересень, жовтень, грудень 2017р. травень - вересень 2018р., а тому ППР підлягають скасуванню. По-перше, згідно з витягу щодо суми податку, на яку платник ПДВ має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригувань в ЄРПН СЕА ПДВ №5305260 від 05.07.2017 року, сума переплати з ПДВ по ТОВ «Колосс» станом на 05.07.2017р. становить 360 094,94 грн. По-друге, згідно з даних звітної податкової декларації з податку на додану вартість за 07.2017 р. визначене грошове зобов'язання, яке підлягало до сплати ТОВ «Колосс» становить 589 539 грн. (рядок 18 декларації за 07.2017 р.). При цьому, окрім того, що за позивачем на початок місяця рахувалась переплата по ПДВ, ним також було сплачено на погашення сум з ПДВ в зазначений період на загальну суму 530 090,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень, із зазначення платежу «ПДВ за липень 2017 р. ТОВ «КОЛОСС». Окрім копій платіжних доручень, на підтвердження сплати ТОВ «Колосс» зобов'язань по ПДВ в липні 2017 р., позивач надав витяги в розрізі операцій з СЕА ПДВ до кожного з цих доручень. Із зазначених витягів слідує, що після кожного перерахування коштів на рахунок СЕА ПДВ за ТОВ збільшувалась сума ліміту, на яку підприємство має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН. Стверджує, що в липні 2017 року позивач, жодного разу не мав від'ємного значення в сумі ліміту, тобто завжди рахувалась переплата. Аналогічно з попереднім періодом (липень 2017) склалась ситуація і за наступні періоди.

Також позивач посилається на рішення судів, що набрали законної сили у справах №821/430/17, №821/1914/17 та стверджує, що у позивача встановлена переплата із ПДВ станом на 31.12.2016 р. у сумі 1 515 747,57 грн. На підставі аналізу положень ПК України, ОААС в постанові від 27.06.2018 р. по справі №821/1914/17 зроблено висновки, що для зарахування надміру сплачених платежів у рахунок таких бюджетних платежів податкове законодавство не вимагає від платника податків здійснення будь-яких дій, і надає податковому органу право вчиняти дії по зарахуванню надміру сплачених сум такого податку на сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу.

Позивач стверджує, що станом на 31.12.2016 р. за ТОВ «Колосс» рахується надмірно сплачена сума (переплата) з ПДВ у розмірі 1515747,57 грн., відтак вона мала б зараховуватись в рахунок сплати сум боргу з ПДВ по рахунках ТОВ «Колосс», однак, ігноруючи вищезазначені висновки судового рішення по справі №821/1914/17, відповідачем цього не зроблено. Тому за не вчинення таких дій відповідачем, ТОВ «Колосс» не має нести відповідальності. Відтак у позивача відсутні несвоєчасна сплата ПДВ за перевірений період, а спірні ППР прийняті безпідставно та підлягають скасуванню.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов повністю.

Відповідач у відзиві на позов заперечив проти задоволення вимог позивача, мотивуючи наступним. За результатами камеральної перевірки встановлено, що ТОВ «Колосс» на порушення вимог п. 57.1 ст. 57 ПК прострочені терміни сплати узгоджених податкових зобов'язань по податку на додану вартість, самостійно зазначених платником у поданих деклараціях з ПДВ за липень, вересень, жовтень, грудень 2017р. травень - вересень 2018р.

29.08.2017 позивачем зараховані кошти з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ на суму 440107,50 грн., та у зв'язку з чим в інтегрованій картці позивача рахувалась переплата на зазначену суму. 30.08.2017 нараховане ПДВ по декларації за липень 2017р. на суму 589539,00 грн., у зв'язку з чим було зменшено переплату в сумі 440107,50 грн., та виникла заборгованість на суму 149431,50 грн., так як позивач не сплатив суму узгодженого грошового зобов'язання в термін встановлений п. 57.1 ст. 57 ПК, в подальшому, суми які сплачував платник, на підставі п. 87.9 ст. 87 Кодексу, були зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення. Відповідальність за статтею 126 Кодексу настає за умови несвоєчасної сплати податкових зобов'язань, що саме і було встановлено при перевірці. Таким чином, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення, оскільки передбачена п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням, а розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу.

Стосовно доводів позивача щодо наявної переплати зазначив, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02.02.2018 у справі №821/1914/17 визнано протиправними та скасовано податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 16.11.2017 №9346-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 16.11.2017 року №9346-17, в решті позову відмовлено. Доводи позивача, що рішенням суду №821/1914/17 встановлено (визначено) йому переплату у сумі 1515747,57 гривень є хибними, так як в цій частині судом було відмовлено. Також постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15.06.2017 у справі №821/430/17 визнана протиправною та скасована податкова вимога від 02.02.2017 №173-17 щодо сплати ТОВ «Колосс» узгодженого грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 90792,50 грн. Визнано протиправним та скасовано рішення від 02.02.2017 №27 про опис майна ТОВ «Колосс» у податкову заставу. Доводи позивача, що даним рішенням суду було зобов'язано податковий орган здійснити перенесення залишків коштів позивача у сумі 1025960,07 гривень, є помилковим. Переплата, на яку звертає увагу позивач, не була предметом спору цієї справи, що підтверджується рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, тому і не було рішення суду, яким ніби-то зобов'язано контролюючий орган здійснити перенесення грошових коштів.

Стверджує, що позивачем безпідставно ототожнюється сума податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних із сумою позитивного балансу на рахунку СЕА ПДВ, оскільки сума позитивного балансу на рахунку СЕА ПДВ, є лише однією з складових формули суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому списання коштів в рахунок погашення зобов'язань перед бюджетом відбувається лише із сум позитивного балансу рахунку СЕА ПДВ.

Представник відповідача у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог із наведених вище підстав.

Розглянувши надані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

15 травня 2019 року старшим державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі Мацуєвим Сергієм Михайловичем проведена камеральна перевірка з питань своєчасності сплати податку на додану вартість платником ТОВ «Колосс» в серпні 2017 року - грудні 2018 року.

За результатами перевірки складений акт №1414/21-22-51-12-01/37125766 від 15.05.2019 року (далі - акт перевірки), відповідно до якого встановлено порушення ТОВ «Колосс» термінів сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість та зазначено, що при затримці сплати суми грошового зобов'язання протягом граничних строків передбачена відповідальність пунктом 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

На підставі висновків даного акту, контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 20.06.2019:

- № , яким до позивача застосовано штраф у сумі 18168,61 грн. за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (штраф в розмірі 10%);

- №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 64141,76 грн. за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (штраф в розмірі 20%).

Не погодившись із цими ППР, позивач звернувся до суду.

Судом встановлено, що спір між сторонами стосується своєчасності сплати зобов'язання із ПДВ, самостійно задекларованого позивачем у деклараціях за липень, вересень, жовтень, грудень 2017р. травень - вересень 2018р.

Позивач стверджує про своєчасну сплату задекларованого зобов'язання та наявність переплати ПДВ на особовому рахунку станом на 31.12.2016 р. у сумі 1 515 747,57 грн., та підтверджений судовим рішенням обов'язок податкового органу самостійно зарахувати наявні кошти в рахунок оплати недоїмки, що підтверджено рішеннями суду у справах №821/430/17, №821/1914/17.

Відповідач стверджує про акумуляцію зазначених коштів ПДВ на спец рахунку позивача як сільгоспвиробника, що перебував на спец режимі оподаткування ПДВ та відсутність у відповідача без відповідної заяви позивача права вільно розпоряджатись його коштами.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд зазначає наступне.

На вимогу суду Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надало суду роздруківки із інтегрованих карток щодо нарахування та сплати ПДВ ТОВ «Колосс» за кодами класифікації доходів бюджету 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг), 14011001 (ПДВ сільгосппідприємств за операціями із зерновими та технічними культурами), 14010160 (позабюджетний спец рахунок для обліку ПДВ, який залишався в розпорядженні сільськогосподарського підприємства для використання у виробництві сільськогосподарських товарів/послуг) та СЕА ПДВ щодо ТОВ «Колосс».

Із аналізу даних документів слідує, що ТОВ «Колосс» 18.01.2017 подано податкову декларацію з податку на додану вартість (спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства), відповідно до якої задекларовано сплати до державного бюджету - 182673 грн., на спеціальний рахунок суб'єкта спеціального режиму оподаткування - 32236 грн. Відповідно до інтегрованої картки платника з податку на додану вартість с/г підприємств за операціями із зерновими і технічними культурами (14011001), 30.01.2017 нараховано ПДВ по зазначеній декларації в сумі 182673 грн., відповідно виникла недоїмка на суму 90792,50 грн. В подальшому з 11.07.2017 сплачено кошти з рахунку в системі електронного адміністрування в сумі 1500 грн., та 27.07.2017 сплачено до системи електронного адміністрування ПДВ 125000 грн., відповідно зараховано з системи електронного адміністрування ПДВ до сплати 89292,50 грн. по інтегрованій картці платника з податку на додану вартість с/г підприємств за операціями із зерновими і технічними культурами (14011001).

Відповідно на електронному рахунку ПДВ позивача залишилось коштів 35707,50 грн., та з урахуванням поповнення рахунку від 28.07.2017 на суму 75000 грн., від 31.07.2017 на суму 17300 грн., від 01.08.2017 на суму 145100 грн., від 02.08.2017 на суму 129500, від 03.08.2017 на суму 37500 грн., тобто загальна сума на електронному рахунку склала 440107,50 грн.

Відповідно до інтегрованої картки платника з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100, 29.08.2017 зараховано кошти з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ на суму 440107,50 грн., 30.08.2017 нараховане ПДВ по декларації з податку на додану вартість на суму 589539 грн., з урахуванням переплати виникла недоїмка на суму 149431,50 грн., погашено недоїмку 13.09.2017 на суму 8000 грн., 18.09.2017 на суму 26650 грн., 19.09.2017 на суму 28900 грн., 21.09.2017 на суму 33000 грн., 25.09.2017 на суму 30500 грн., 26.09.2017 сплачено до системи електронного адміністрування ПДВ 33550 грн., відповідно зараховано з системи електронного адміністрування ПДВ до сплати 22381,50 грн. по інтегрованій картці платника з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 1401010.

Судом встановлено та підтверджено у судовому засіданні представником відповідача, що часткове перерахування коштів позивача із рахунку системи електронного адміністрування ПДВ на оплату податку на додану вартість с/г підприємств за операціями із зерновими і технічними культурами (14011001) за декларацією за грудень 2016р. стало причиною виникнення недоїмки у сумі 90792,50 грн.

У подальшому наявність саме цієї недоїмки та її поступове погашення шляхом зарахування коштів на поточну сплату ПДВ в порядку черговості стало причиною нарахування штрафних санкцій спірними ППР.

Щодо наявності даної недоїмки суд звертає увагу на наступні обставини.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15.06.2017р. по справі № 821/430/17 задоволенні позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області: визнані протиправними та скасовані податкова вимога від 02.02.2017 року № 173-17 щодо сплати ТОВ "Колосс" узгодженого грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 90792,50 грн. і рішення від 02.02.2017 року № 27 про опис майна ТОВ "Колосс" у податкову заставу.

Рішення суду набрало законної сили на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017р.

Із змісту рішення суду слідує, що спірна податкова вимога виписана у зв'язку із наступним: «…TOB "Колосс" подав до контролюючого органу у січні 2017 року податкову декларацію з податок на додану вартість від 18.01.2017 року № , якою самостійно визначив суму грошових зобов'язань за грудень 2016 року, що повинні були сплачуватись до державного бюджету у сумі 182673,00 грн. з терміном сплати цих зобов'язань 30.01.2017 року. Але у позивача відповідно до даних ІКП була наявна переплата ПДВ у сумі 91880,50 грн., відповідно зарахування грошових зобов'язань згідно декларації за грудень 2016 була здійснена частково. В результаті чого станом на 31.01.2017 року в ІКП позивача з податку на додану вартість сільськогосподарських підприємств за операціями із зерновими і технічними культурами обліковується податковий борг у сумі 90792,50 грн. (182673,00 грн.(сума задекларованих зобов'язань за грудень 2016 року) - 91880,50 грн. (переплата ПДВ). У зв'язку із наявністю податкового боргу, TOB "Колосс" була направлена податкова вимога від 02.02.2017 року №173-17, згідно якої зазначено, що станом на 01.02.2017 року у підприємства обліковується податковий борг по податку на додану вартість сільськогосподарських підприємств за операціями із зерновими і технічними культурами на загальну суму 90792,50 грн…».

Тобто судом встановлено та визнано сторонами, що сума недоїмки з податку на додану вартість у розмірі 90792,50 грн., зазначена у податковій вимозі від 02.02.2017 року № 173-17 є недоїмкою позивача із податку на додану вартість с/г підприємств за операціями із зерновими і технічними культурами (14011001) за декларацією за грудень 2016р., наявність якої та її поступове погашення шляхом зарахування коштів на поточну сплату ПДВ в порядку черговості стало причиною нарахування штрафних санкцій спірними ППР у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом у рішенні від 15.06.2017р. по справі № 821/430/17 встановлено: «… відповідно до зворотнього боку облікової картки платника податків із ПДВ у TOB "Колосс" станом на 31.12.2015 року обліковувалась переплата із ПДВ 1025690,07 грн. (код бюджету 75). Проте дана сума у зв'язку із зміною коду бюджету 30 не була перенесена як переплата до ІКП із ПДВ позивача у 2016 році. Із наданих відповідачем актів звірок слідує, що станом на 31.12.2015 року на рахунку позивача (код бюджету 75) зазначена переплата у розмірі 1025690,07 грн. Станом на 31.12.2016 року переплата у розмірі 1515747,57 грн. та станом на 01.02.2017 року - у розмірі 1483511,57 грн. Цей факт визнаний сторонами та підтверджений податковим органом відповідними витягами із ІКП із ПДВ у TOB "Колосс" за 2015 та 2016 роки. Оскільки сума переплати ПДВ 1025690,07 грн. із 01.01.2016 року не брала участь у розрахунках, відповідно вона не була взята до уваги податковим органом під час обчислення податкового боргу із ПДВ позивача за грудень 2016 року. Пояснюючи дану обставину, представник податкового органу зазначив, що причиною стала відсутність законодавчо врегульованої процедури перенесення до ІКП із ПДВ позивача у 2016 році суми переплати ПДВ 1025690,07 грн. за 2015 рік. … Оскільки сторони погодились, що відображення переплати із ПДВ у сумі 1025690,07 грн. в ІКП позивача погашає наявність заборгованості у сумі 90792,50 грн., суд вважає відсутніми підстави для надіслання позивачу спірної податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу…».

Із наведеного слідує, що суд прийшов до висновку про відсутність у TOB "Колосс" заборгованості у сумі 90792,50 грн. по податку на додану вартість сільськогосподарських підприємств за операціями із зерновими і технічними культурами за декларацією за грудень 2016 року.

Дана обставина в силу ч. 4 ст. 78 КАС України не підлягає доведенню та є встановленою.

Разом із тим відповідно до витягу із АІС «Податковий блок» щодо податкових вимог TOB "Колосс" (т. 2 а.с. 9) податкова вимога від 02.02.2017 року № 173-17 щодо сплати ТОВ "Колосс" узгодженого грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 90792,50 грн. відкликана податковим органом у зв'язку із її погашенням 30.08.2017р.

Тобто до набрання законної сили рішенням у справі № 821/430/17 (ухвала ОААС від 18.10.2017р.) податковий орган зарахував у рахунок погашення податкового боргу TOB "Колосс" з податку на додану вартість 90792,50 грн. платежі, сплачені позивачем в рахунок погашення сум інших зобов'язань із ПДВ.

Зазначена обставина стала причиною нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату ПДВ за перевірений період та прийняття спірних ППР.

Також суд не приймає до уваги твердження відповідача про неможливість зарахувати суму переплати, яка обліковувалась в ІКП по коду 14010160 (спец, рахунок) станом на 31.01.2017р. у сумі 1483511,57грн. в рахунок погашення поточної заборгованості із ПДВ, що відображається на інших інтегрованих картках, оскільки щодо даного питання вже є висновки судів, що набрали законної сили у справах № 821/430/17, № 821/1914/17.

Зокрема у постанові ОААС від 27.06.2018р. по справі № 821/1914/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОСС" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання не чинними та скасування податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу, зобов'язання вчинити певні дії суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків: «…Податковим кодексом визначається, що сільськогосподарські підприємства суб'єкти спеціального режиму оподаткування ведуть окремий податковий облік операцій із сільськогосподарськими товарами/послугами, крім зернових і технічних культур та продукції тваринництва; із зерновими та технічними культурами; з продукцією тваринництва, та повинні сплачувати податок на додану вартість до відповідно бюджету - Державного бюджету України, що позивачем і було зроблено. Таким чином, вказані види операцій згідно вимог діючого законодавства є різновидами платежу "податок на додану вартість" та повинні сплачуватись як один платіж за всіма видами окремих операцій. Відповідно, передбачене зарахування надмірно сплаченої суми по податку на додану вартість в рахунок сплати сум боргу по спеціальному рахунку, що залишаються у розпорядженні сільськогосподарського підприємства згідно ст.209 ПК України. Таке зарахування можливе без наявності заяви позивача…».

Також у постанові ОААС від 18.10.2017р. по справі № 821/430/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків: «…Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про обов'язок податкового органу щодо перенесення залишків коштів позивача із ПДВ (переплата) у сумі 1025690,07 грн. станом на 31.12.2015 року, що відображено у зворотному боці облікової картки платника податку, до його ІКП з ПДВ у 2016 року. Крім того, як встановлено судом першої інстанції, позивач і відповідач погодились, що на рахунку позивача (код бюджету 75) зазначена переплата з ПДВ у сумі 1025690,07 грн., яка погашає наявність заборгованості у сумі 90792,50 грн. Як пояснив представник відповідача, відсутність законодавчо врегульованої процедури перенесення у 2016 році сум переплати з ПДВ до ІКП мала наслідком того, що сума переплати ПДВ не брала участь у розрахунках та не була взята податковим органом до уваги під час обчислення податкового боргу з ПДВ за грудень 2016…».

Дані рішення є такими, що набрали законної сили, обставини, встановлені ними, не підлягають доведенню.

Факт їх оскарження податковим органом у касаційному порядку не зупинив їх дію, відтак лише у випадку їх скасування, дане рішення може бути переглянуте за ново виявленими обставинами.

Із наведених вище підстав суд приходить до висновку про відсутність у позивача порушень сплати задекларованого зобов'язання із ПДВ за перевірений період, у зв'язку із чим скасовує спірні ППР та задовольняє позов повністю.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 19, 161- 163, 167 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 20.06.2019 р. № від 20.06.2019 р., за яким товариство з обмеженою відповідальністю "Колосс" зобов'язано сплатити штраф на загальну суму 64141,76 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 20.06.2019 р. № , за яким товариство з обмеженою відповідальністю "Колосс" зобов'язано сплатити штраф на загальну суму 18168,61 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" (; 73485, м.Херсон, с.Антонівка, вул.Набережна, 11) судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 28 листопада 2019 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 111030300