Справа № 200/12916/19-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 р. Справа№200/12916/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання протиправною та скасування постанови від 15.10.2019 року ВП № 58693672, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (надалі ДВС, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.10.2019 року ВП № 58693672 (в подальшому Спірна постанова).

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача дії відповідача щодо повернення виконавчого документа стягувачу з примусового виконання судового рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 0540/8891/18-а від 25.10.2018 року та виконавчого листа № 0540/8891/18-а від 15.02.2019 року в частині зобов`язання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі за текстом Маріуполське УПФУ) виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 01.07.2017 року по 31.07.2018 року, є незаконними та передчасними, оскільки виплата заборгованості по пенсії позивачу хоча й нарахована, проте так і не сплачена, тому Спірна постанова про повернення виконавчого документа стягувачу підлягає скасуванню, оскільки рішення суду не виконано, а тому відсутні правові підстави для повернення виконавчого документа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі з проведенням судового засідання та повідомленням сторін.

У відзиві на позовну заяву від 27.11.2019 року представник відповідача зазначив, що своєчасність і повнота нарахування та сплати управлінням пенсійного фонду пенсії залежить від виконання Пенсійним фондом України обов`язку щодо перерахування грошових коштів. Згідно листа Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №8336/34-21/19 від 05.04.2019 нарахування пенсії поновлено, нарахована сума коштів становить 21 458,08 грн. У зв`язку з чим, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

27.11.2019 року до суду надійшов відзив Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому представник зазначив, що з метою добровільного виконання рішення суду розпорядженням від 21.02.2019 року проведено нарахування ОСОБА_1 коштів за період з 01.07.2017 року по 31.07.2018 року на загальну суму 18 756,00 грн., а з 01.08.2018 року стягувачу сплачується поточний розмір пенсії. Приймаючи до уваги, що виплати пенсії здійснюються виключно за рахунок коштів та інших джерел, визначених законодавством, управлінням систематично спрямовується до розпорядника коштів інформація про необхідність виділення асигнувань для виконання рішення суду, в тому числі і по ОСОБА_1 в розмірі 18 756,00 грн. Таким чином, управлінням вжито в межах наявних повноважень заходи з метою виконання в повному обсязі рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №0540/8891/18-а, про що було повідомлено відповідача. У зв`язку з чим, представник просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника відділу.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав клопотання про перенесення судового засідання. Разом з цим, судом не знайдено правових підстав для відкладення судового засідання чи оголошення у ньому перерви, з огляду на скорочений строк розгляду такого роду адміністративних справ (ст. 287 КАС України), тим більш, що провадження у справі відкрито 8 листопада 2019 року.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25 жовтня 2018 року Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 0540/8891/18-а прийнято рішення, згідно якому адміністративний позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволений повністю, визнано протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.07.2017 року по 31.07.2018 року та зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 01.07.2017 року по 31.07.2018 року.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 0540/8891/18-а Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 р. у справі № 0540/8891/18-а повернуто заявникові.

15 лютого 2019 року у наведеній адміністративній справі виданий виконавчий лист, у відповідності до якого зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити пенсію ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) за період з 01.07.2017 року по 31.07.2018 року (а.с. 17).

22 березня 2019 року постановою відповідача відкрито виконавче провадження із примусового виконання вказаного вище виконавчого листа (ВП № 58693672), на підставі заяви позивача (а.с. 29).

Як слідує з листа відповідача від 10.06.2019 року № В-10/58693672, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області листом №8336/34-1/19 від 05.04.2019 року повідомило відповідача про виконання рішення суду, стягувачу нарахована заборгованість по несплаті пенсії у сумі 21458,08 грн. Станом на 11.04.2019 нарахована сума на користь стягувача не сплачена, 11.04.2019 до правоохоронних органів направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення за ознаками ст. 382 Кримінального кодексу України (а.с. 14).

Постановою від 15 жовтня 2019 року відповідачем повернуто виконавчий документ стягувачу у зв`язку з тим, що рішення суду виконано в частині відновлення нарахування пенсії згідно листа Маріупольського об`єднаного УПФУ Донецької області №8336/34-1/19 від 05.04.2019 (а.с. 15).

Станом на дату прийняття Спірної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу (15.10.2019 року) докази нарахування і виплати пенсії позивачу за період з 01.07.2017 року по 31.07.2018 року, у виконання виконавчого листа від 15 лютого 2019 року у справі № 0540/8891/18-а, надані не були.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовуються сторонами.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

На підставі ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема, обов`язковість виконання рішень (ст. 2 вказаного Закону).

Відповідно до вищезазначеного Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону 1404).

Водночас, на підставі ч. 1,3,5 ст. 18 Закону 1404, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має діяти в інтересах стягувача неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту отримання відповідної заяви стягувача (ч. 1 ст. 26 Закону 1404) та закінчується, в тому числі, фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9, ч. 1 ст. 39 Закону 1404).

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону 1404, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).

Як вбачається з матеріалів справи та приймаючи до уваги, що суду не надані жодних доказів фактичного та повного виконання рішення суду щодо відновлення нарахування і виплати заборгованості по пенсії згідно виконавчому листу від 15.02.2019 року у справі № 0540/8891/18-а, наведений виконавчий документ не можливо вважати виконаним на день прийняття спірної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.10.2019 року.

Так, ст. 63 Закону 1404 визначає порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження вчинення дій відповідно до цієї статті Закону.

Таким чином, відповідачем спірна постанова прийнята передчасно і без належних правових підстав, а тому підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, на думку суду у спірних правовідносинах відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, а також незаконно та необґрунтовано, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки відповідно до ухвали суду від 08 листопада 2019 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, тому в силу вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, судові витрати підлягають стягненню на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання протиправною та скасування постанови від 15.10.2019 року ВП № 58693672 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.10.2019 року ВП №58693672.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (місцезнаходження: вул. Грецька, буд. 19, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - UA6026001, код ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Судове рішення складено і підписано 27 листопада 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М. Чучко