Справа № 620/2219/19
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2219/19 Суддя (судді) першої інстанції: Лобан Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Чернігівської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Чернігівської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області щодо неприйняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, для реконструції частини нежитлової будівлі "Будинок зв`язку", яка розташована на вулиці Незалежності, будинок 49 в м . Бобровиця Чернігівської області під "Інтернет-кафе", зобов`язання Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області надати ПАТ "Укртелеком" містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, яка розташована по вулиці Незалежності, будинок 49 в м. Бобровиця, Чернігівської області для реконструкції під "Інтернет-кафе".

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.09.2006 ВАТ "Укртелеком" та Бобровицька міська рада Бобровицького району Чернігівської області уклали договір оренди землі, за умовами якого позивачу по справі, як орендарю, було передано в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,3722 га несільськогосподарського призначення - землі зв`язку, яка знаходиться в м. Бобровиця по вул. Незалежності, 49.

В свою чергу, публічне акціонерне товариство "Укртелеком" є правонаступником усіх прав та обов`язків відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" (п. 1.2 статуту ПАТ "Укртелеком").

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 11.04.2019, зареєстровано право оренди (користування) позивачем земельною ділянкою за кадастровим номером :01:002:0124 з цільовим призначенням "для розміщення та експлуатації інших технічних засобів зв`язку".

Згідно з зазначеним витягом, строк дії речового права - 49 років з дати державної реєстрації.

Рішенням тринадцятої сесії сьомого скликання Бобровицької міської ради від 21.12.2018 № 483-13/VІІ позивачу надано дозвіл на розроблення детального плану територій та в його складі містобудівних умов та обмежень згідно статті 19 частини 4 вищезазначеного Закону в межах населеного пункту м. Бобровиця для можливості реконструкції частини підвального приміщення під інтернет - кафе будівлі зв`язку ПАТ "Укртелеком" по вул. Незалежності, 49 в м. Бобровиця, відповідно до трьохстороннього договору з організацією, яка має в своєму складі осіб з відповідними кваліфікаційними сертифікатами на виконання робіт з розроблення містобудівної документації.

18 червня 2019 року (вих. № 14-18/169) Чернігівська філія ПАТ "Укртелеком" звернулась до Бобровицької міської ради Чернігівської області з запитом про надання містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки, для реконструкції частини нежитлової будівлі "Будинку зв`язку", яка розташована по вулиці Незалежності, будинок 49 в м.Бобровиця Чернігівської області під "інтернет-кафе".

03.07.2019 виконавчий комітет Бобровицької міської ради прийняв рішення про відмову Чернігівській філії ПАТ "Укртелеком" у наданні вихідних даних - містобудівних умов та обмежень.

Про прийняте рішення позивача виконавчий комітет Бобровицької міської ради Чернігівської ради повідомив листом вих. № 03-15/1210 від 03.07.2019, в якому зазначив, що згідно з Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (розділ V частина 6), з 01 січня 2015 року неможливо надавати містобудівні умови і обмеження на територіях, де відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не затверджені плани зонування або детальні плани територій.

Вважаючи відмову виконавчого комітету Бобровицької міської ради Чернігівської області у наданні містобудівних умов та обмежень протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених права.

Основним нормативно-правовим документом, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів є Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI). На реалізацію його положень виданий "Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст", який затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №109 від 07.07.2011 (надалі - Порядок № 109).

Поряд з цим спірні правовідносини регулюються також Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України "Про основи містобудування", Законом України "Про адміністративні послуги", Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та іншими нормативними актами в частині порядку звернення за адміністративною послугою, строків її надання та органів, які надають таку послугу тощо.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно з пп. 9 п. "а" ч. 4 статті 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону № 3038-VI планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування (ст. 26 Закону № 3038-VI).

Пунктами 2, 7, 8, 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI передбачено, що генеральний план населеного пункту містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; містобудівна документація затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (надалі містобудівні умови та обмеження) документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією; план зонування території (зонінг) містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Відповідно до п. 6. ст. 19, ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Частиною 1 ст. 29 Закону № 3038-VI визначено, що основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Згідно з ч. 3 цієї статті містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Відповідно до п. 2.4 "Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст", затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011 (надалі - Порядок № 109), визначено, що розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом № 3038-VІ.

Частиною 4 ст. 29 Закону № 3038-VI передбачено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільний формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу (ч. 6 ст. 29 Закону № 3038).

З аналізу наведених норм слідує, що відповідний уповноважений орган протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви повинен прийняти одне з можливих рішень, зокрема, про надання містобудівних умов та обмежень або про відмову у їх наданні. Прийняття будь-якого іншого рішення, у тому числі щодо залишення заяви про надання містобудівних умов та обмежень без розгляду та повернення замовнику документів законодавством не передбачено.

При цьому, перелік підстав для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень визначений ч. 4 ст. 29 Закону № 3038, який є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню. Інших підстав містобудівним законодавством не закріплено.

Необхідність отримання містобудівних умов і обмежень при будівництві об`єктів встановлена ст. 8, 29 Закону № 3038-VІ та положеннями Порядку № 109. Першочерговим етапом для проектування та будівництво об`єктів власниками або користувачами земельних ділянок є отримання замовником або проектувальником вихідних даних до складу яких входять містобудівні умови та обмеження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" вбачається, що дозвільні органи - суб`єкти надання адміністративних послуг, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру.

Згідно визначення терміну, наведеного в абз. 4 ч. 1 ст. 1 цього Закону, документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності;

Роль містобудівних умов та обмежень у проектуванні та будівництві визначається нормативними актами як збір необхідних вихідних даних, які необхідні для подальшого розроблення проекту будівництва на підставі чого в подальшому будується об`єкт.

Видачі містобудівних умов і обмежень у даному випадку здійснюється виключно в контексті правовідносин, пов`язаних із адміністративною процедурою надання такої послуги.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10 Закону України "Про адміністративні послуги" суб`єкт, який надає адміністративну послугу зобов`язаний дотримуватися принципів законності та юридичної визначеності, відкритості та прозорості, оперативності та своєчасності, неупередженості та справедливості, при цьому строк надання адміністративної послуги установлюється законом (в даному разі п. 6. ст. ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності") і не може перевищувати по 10 робочих днів з дня подання суб`єктом звернення заяви та документів, необхідних для отримання послуги.

Частиною 6 ст. 4 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", якою визначено принцип мовчазної згоди, передбачено, що якщо у встановлений строк суб`єкт господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право проводити певні дії щодо здійснення господарської діяльності.

Відповідно до абз. 4 ч. і ст. 41 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом.

За визначенням, наданим ст. 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Отже, принцип мовчазної згоди можна застосувати у випадку, коли у визначений термін відповідним органом не прийнято рішення про видачу або відмову у видачі документа дозвільного характеру, або відповідного погодження. Дотримання чітких строків надання адміністративних послуг є запорукою уникнення корупційної загрози в діях органів державної влади. Процесуальною гарантією, що запобігає свавільній бездіяльності з боку державних органів, є принцип мовчазної згоди, запроваджений постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання застосування принципу мовчазної згоди" від 27.01.2010 № 77.

Відповідно п. 1 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що в разі ненадання у визначений законом строк суб`єкту господарювання документа дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру через 10 робочих днів з дня закінчення строку, встановленого для видачі документа дозвільного характеру або прийняття рішення про відмову в його видачі, на підставі копії опису прийнятих документів з відміткою про дату їх прийняття.

Аналогічна позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/16335/17.

До переліку повноважених органів з питань містобудування та архітектури, абз. 6 статтею 13 Закону України "Про архітектурну діяльність" входять виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури. Виконавчий комітет Бобровицької міської ради відповідно до ст. 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є виконавчим органом ради, який утворюється нею на строк її повноважень і забезпечує розгляд та вирішення питань, віднесених вищезгаданим законом до відання виконавчих органів ради. До складу виконавчих органів Бобровицької міської ради входить відділ містобудування та архітектури.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в межах спірних правовідносин відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував правомірність свого рішення, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя В.В.Файдюк