Справа № 540/1941/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 р.м. ОдесаСправа № 540/1941/19

Головуючий в І інстанції: Василяка Д.К.

Дата та місце ухвалення рішення: 20.09.2019 р.

Місце ухвалення: м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.
судді Стас Л.В.
судді Турецької І.О.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин" на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року за позовом приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року приватне акціонерне товариство "Завод крупних електричних машин" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки від 05.09.2019 року № 60.

Разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу виконуючого обов`язки начальника Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 05.09.2019 року № 60 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин" до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 20.09.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин" про забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, приватне акціонерне товариство "Завод крупних електричних машин" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при постановленні ухвали норм процесуального права, просить скасувати оскаржене рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання в подальшому рішення суду. Позивач зазначає, що у поданій ним заяві були вказані підстави, з якими він пов`язує необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу.

Крім того, позивач посилається на рішення Верховного Суду від 13.02.2019 року та 29.03.2019 року у справах № 813/112/18 та № 0440/5193/18, в яких Верховним Судом було висловлено позицію щодо обґрунтованості забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу про проведення перевірки.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції (ч. 3 ст. 150 КАС України).

Положеннями статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні.

При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, перш за все, необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

В даному випадку, у подані заяві про забезпечення позову позивач посилався на те, що згідно з усталеною практикою, платник податків втрачає право на подальше оскарження наказу про проведення перевірки у разі допуску посадових осіб контролюючого органу до її проведення. Скасування наказу за вказаних обставин не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки права останнього порушують лише наслідки проведення такої перевірки у вигляді податкового повідомлення-рішення. В свою чергу, застосування такого способу захисту як недопуск до перевірки посадових осіб контролюючого органу в період розгляду судом адміністративного позову може мати негативні наслідки у вигляді застосування до платника податків адміністративного арешту майна в порядку, визначеному ст. 94 ПК України.

Позивач зазначив, що оскільки правомірність (неправомірність) оскаржуваного наказу буде встановлена лише судовим рішенням, тому у разі встановлення протиправності оскаржуваного наказу і задоволення позовних вимог про його скасування, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права у разі виконання спірного наказу.

В свою чергу, предметом оскарження в даній адміністративній справі є правомірність прийняття Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі наказу про проведення планової виїзної перевірки позивача.

У постановах від 13.02.2019 року та 29.03.2019 року по справах № 813/112/18 та № 0440/5193/18 Верховний Суд висловив правову позицію щодо обґрунтованості вжиття судами заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу про проведення перевірки.

Так, Верховний Суд зазначив, що зміст положень статей 78, 79 Податкового кодексу України свідчить про те, що платник податків має право не погодитися з рішенням контролюючого органу про призначення перевірки та оспорити його в суді.

Проведення перевірки у період оскарження у судовому порядку рішення про її призначення та до вирішення питання про законність цього рішення є нівелюванням зазначеного права платника податку.

З огляду на зазначене Верховний Суд дійшов висновку про те, що клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу контролюючого органу до ухвалення рішення в адміністративній справі відповідає предмету позову, є співмірним з позовними вимогами та не унеможливлює здійснення відповідачем покладених на нього положеннями Податкового кодексу України функцій та повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необгрунтованого здійснення податкового контролю.

При цьому, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки за відсутності зупинення дії наказу тягне за собою негативні наслідки у вигляді застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Зважаючи на зазначене, та враховуючи позицію Верховного Суду, колегія суддів вважає, що в даному випадку судом першої інстанції безпідставно відмовлено приватному акціонерному товариству "Завод крупних електричних машин" у вжитті заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

В поданій апеляційній скарзі апелянт просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та зупинити дію наказу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про проведення перевірки від 05.09.2019 року № 60 до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Досліджуючи наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд апеляційної інстанції встановив, що згідно оскаржуваного наказу від 05.09.2019 року № 60 проведення документальної планової виїзної перевірки приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин" повинно було відбутись з 23 вересня 2019 року, тривалість проведення перевірки повинна була складати 10 робочих днів. Тобто перевірка згідно вказаного наказу мала бути проведена з 23.09.2109 року по 04.10.2019 року.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989 р., рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Зважаючи на те, що на час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції визначений наказом № 60 строк проведення документальної планової перевірки позивача сплив, відсутні підстави вважати, що дії відповідача по реалізації оскаржуваного наказу можуть завдати шкоди охоронюваному матеріально-правовому інтересу позивача, а також що не зупинення дії вказаного наказу утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин" про забезпечення позову слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим, на підставі ст. 317 КАС України, ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні заяви приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин" про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин"- задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити приватному акціонерному товариству "Завод крупних електричних машин" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 28.11.2019 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька