Справа № 757/42178/17-а
Суддя: Батрин О. В.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Шевченко Т.В.,

справа № 757/42178/17-а

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

представник позивача - ОСОБА_2

представник відповідач - Овчиннікова Н.О., Клекоцюк Р.Р.

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій та рішення щодо відмови в перерахунку пенсії протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.06.2017 року відповідно до ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ в розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України № 18-227зп від 31.05.2017 року, без обмеження її максимального розміру.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 15.02.2005 року позивач перебуває на обліку в УПФ України в Печерському районі м. Києва, владні повноваження якого з 01.04.2016 року передано до компетенції Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ з урахуванням місячної заробітної плати, надбавок. 02.06.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії відповідно до Закону, який діяв на час призначення пенсії, але з урахуванням розміру заробітної плати, визначеної у довідці Генеральної прокуратури України № 227 від 31.05.2017 року. Проте, листом відповідача від 06.06.2017 року № 923/Д-799 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, що грубо порушує його права і законні інтереси.

Ухвалою суду (суддя Васильєва Н.П.) від 24.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 31.08.2017 року (а.с. 66).

29.08.2017 року представник Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві направив до суду письмові заперечення щодо позову, згідно з якими позовні вимоги не визнає, оскільки здійснення перерахунку пенсії позивачу відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру України» на момент виходу позивача на пенсію не узгоджується з діючим законодавством, тому підстав для перерахунку пенсії відсутні (а.с. 72-76).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 27.09.2017 року вказана справа розподілена для розгляду судді Цокол Л.І. у зв`язку з перебування на лікарняному судді Васильєвої Н.П. (а.с. 79).

Ухвалою суду (суддя Цокол Л.І.) від 13.10.2017 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 11.12.2017 року (а.с. 81).

Ухвалою суду (суддя Цокол Л.І. ) від 17.07.2018 року у справі замінено відповідача Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (а.с. 109).

Відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 01.02.2019 року вказана справа розподілена для розгляду судді Батрин О.В. у зв`язку з відстороненням судді Цокол Л.І. від посади (а.с. 113).

Ухвалою суду від 05.02.2019 року адміністративну справу прийнято до свого провадження та розгляд справи призначено за правилами позовного (спрощеного) провадження з повідомленням (викликом) сторін на 05.04.2019 року (а.с. 116).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надала заяву про розгляд справи без його та позивача участі, одночасно зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з`явився з невідомих причин.

Тому, суд розглянув справу у їх відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 15.02.2005 року перебуває на обліку в УПФ України в Печерському районі м. Києва і отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, яка призначена з урахуванням місячної заробітної плати, надбавок, передбачених цим Законом, в розмірі 90 відсотків середньомісячного заробітку на час виходу на пенсію.

Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва на підставі додатку № 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 1612.2015 № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного Фонду України» реорганізоване у Центральне об`єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, яке є правонаступником усіх прав та обов`язків Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва.

Наказом № 3948ц від 15.12.2010 року позивача ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника слідчого управління Головного управління військових прокуратур Генеральної прокуратури України, у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 22).

02.06.2017 року позивач звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до закону, який діяв на час призначення пенсії, але з урахуванням розміру заробітної плати, визначеної у довідці Генеральної прокуратури України №227 від 31.05.2017 року (а.с. 10).

За результатами розгляду заяви Центральне об`єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Києві листом від 06.06.2017 № 923/Д-799 відмовило позивачу у перерахунку пенсії, оскільки відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 11).

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, на час призначення пенсії позивачу підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка діяла на часм призначення позивачу пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII внесені зміни до ст. 50-1 Закону, зокрема ч. 18 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII (пункт 5 Прикінцевих положень) визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до окремих Законів України, у томі числі за Законом України «Про прокуратуру».

15.07.2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII положення Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (крім окремих статей) визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у червні 2017 року ч. 13 та ч. 18 ст. 50-1 Закону, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 13 Розділу ХІІІ Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України нормативно-правовий акт, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, прийнято не було, що в кінцевому випадку призвело до виникнення даного спору.

У зв`язку з чим, наведені зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України.

Тобто, особи, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII не втратили право на перерахунок раніше призначених пенсій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що не визначення Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених пенсій, не може бути підставою для відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії.

Такий висновок повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постановах від 10.12.2013 р. у справі № 21-348а13, від 17.12.2013 р. у справі № 21-445а13, від 15.02.2018 року у справі № 820/6514/17.

Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, враховуючи, що до події або факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01.12.2015 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді заступника начальника слідчого управління Головного управління військових прокуратур Генеральної прокуратури України, на якій працював позивач, що було підставою для перерахунку, суд вважає, що у позивача ОСОБА_1 наявні правові підстави для перерахунку раніше призначеної пенсії.

Посилання представника відповідача на те, що з 01.01.2015 року ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладена в новій редакції, а з 01.06.2015 року пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань пенсійного забезпечення» скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, пенсії яким призначаються відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» суд не бере до уваги як безпідставні, оскільки зі змісту наведеної норми випливає, що її положення поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Аналогічну позицію підтримує Вищий адміністративний суд України, зокрема, в ухвалах від 23.02.2016 року у справі № К/800/4502/16, від 11.10.2016 року у справі № К/800/11091/16.

При цьому суд враховує, що згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Крім того, суд не бере до уваги твердження представника відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати позивачу ОСОБА_1 пенсії по Закону України «Про прокуратуру» без обмеження її максимального розміру немає як необґрунтовані, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 6 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, №1697-VII (в редакції Законів України № 911-VІІІ від 24.12.2015 року та № 1774-VIII від 06.12.2016) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Положення про встановлення тимчасового обмеження на періоди з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимального розміру пенсії у розмірі 10 740 грн. визначено Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Однак, як слідує з п. 1 та 2 Прикінцевих положень Закону України № 911-VІІІ від 24.12.2015 року, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року. Крім того, п. 1 Прикінцевих Положень Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VIII цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

З наведеного слідує, що законодавець чітко визначив коло суб`єктів, на яких поширюється дія даної норми, до якого позивач не входить, так як у даних правовідносинах має місце перерахунок пенсії, а не призначення пенсії вперше.

Таким чином, враховуючи те, що позивач є пенсіонером і пенсія йому була призначена до 01 січня 2016 року, тому до розміру пенсії останнього не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Разом з тим, відповідач належних та достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій та рішення щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії з 01.06.2017 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України №18-227зп від 31.05.2017 року не надав, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 280 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 22, 46, 58 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, ст. 72-78, 139, 241-246, 257- 262, 293, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 06.06.2017 року щодо відмови позивачу ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-227зп від 31.05.2017 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2017 року на підставі довідки Генеральної прокуратури України №18-227зп від 31.05.2017 року відповідно до статті 51-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати без обмежень граничного розміру пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок його бюджетних асигнувань 1 280 грн. сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Шостого апеляційного адміністративного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності КАС України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Відповідач : Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявцева, 16.

Суддя О.В. Батрин