Справа № 520/6756/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 р.Справа № 520/6756/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/6756/19

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський щодо не включення інформації про рахунки ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до повного переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

-зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду за рахунком № НОМЕР_2 на суму 10 088.53 гривень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 35) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський щодо не включення інформації про рахунки ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до повного переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду за рахунком № НОМЕР_2 на суму 10 088.53 гривень.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 грудня 2015 року між ПАТ Банк Михайлівський та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) № 980-006-000003334. На виконання Договору було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 . Зазначений рахунок використовувався позивачем для перерахувань коштів на депозит, повернення депозиту та зберігання коштів.

Позивачем також було укладено договір № 980-006-000217897 від 07.04.2016 року, як позикодавцем, та ТОВ Кредитно-інвестиційний центр, як позичальником, на виконання якого перерахував 10 000 гривень на рахунок ТОВ Кредитно-інвестиційний центр згідно квитанції № QS555001 від 07.04.2016.

Умовами договору № 980-006-000217897 від 07.04.2016 року передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТОВ Кредитно-інвестиційний центр зобов`язане повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ Банк Михайлівський та сплатити за період користування відповідні проценти. Також пунктом 5.4.3 договору передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи.

За договором № 980-006-000217897 від 07.04.2016 року, як повернення коштів, так і сплата процентів повинні здійснюватися на рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ Банк Михайлівський.

На виконання цього договору на поточний рахунок Позивача № НОМЕР_2 19 травня 2016 року від ТОВ Кредитно-інвестиційний центр надійшли кошти в розмірі:

- 10 000,00 грн. з призначенням платежу Повернення коштів згідно з договором № 980-006-000217897 від 07.04.2016 року;

- 88.53 грн. з призначенням платежу Оплата процентів" по договору № 980-006-000217897 від 07.04.2016 року.

Суд зазначає, що надходження коштів та зарахування їх на поточний рахунок позивача підтверджується випискою по особовим рахункам та довідкою про стан рахунку ПАТ Банк Михайлівський.

23 травня 2016 року на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ Про віднесення ПАТ Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський, згідно з яким розпочато процедуру виведення ПАТ Банк Михайлівський з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 року до 22.06.2016 року включно та призначено уповноважену особу Фонду Ірклієнко Юрія Петровича.

13 червня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду прийняте рішення № 991 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року включно.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ Про віднесення Публічного акціонерного товариства БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.05.2016 прийнято рішення №812 про запровадження з 23.05.2016 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ .

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року №124-рш Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 12 липня 2016 року №1213, Про початок процедури ліквідації ПАТ БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ та делегування повноважень ліквідатора банку.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 124-рш від 12 липня 2016 року Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 від 12 липня 2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24.01.2017 призначено Уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ Волкову О.Ю. з 25.01.2017, визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та ОСОБА_2 з 25.01.2017, визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 ч. 2 ст. 37, п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 № 124-рш Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року № 1213 Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень ліквідатора банку.

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк Михайлівський з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнко Юрія Петровича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" на Волкова Олександра Юрійовича з 05 вересня 2016 року.

Також судом встановлено, що згідно з випискою, станом на день запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ Банк Михайлівський на поточному рахунку № НОМЕР_2 Вкладника (Позивача) залишок коштів становив 100 366,16 гривень, які відповідно до ч.1 ст. 26, п.3 ч.2 ст. 27 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Закон) гарантуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у граничному розмірі відшкодування коштів 200 000,00 грн. та підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Фонду.

За інформацією на офіційному сайті Фонду, виплати гарантованого відшкодування вкладникам ПАТ Банк Михайлівський розпочалися 15 липня 2016 року.

Також судом встановлено, що позивач звернувся до банка-агента Фонду в Харківській області, яким є ПАТ ПУМБ,та отримав інформацію, про відсутність його в реєстрі на виплату.

Зателефонувавши за телефонами гарячої лінії з питань гарантування вкладів фізичних осіб (0800-308108), ПАТ Банк Михайлівський (044-5949825) та ПАТ ПУМБ (044-4968861), позивач отримав підтвердження, що в реєстрі на відшкодування його даних немає.

25 липня 2016 року позивач звернувся до Уповноваженої особи з заявою про надання довідки (виписки) про стан рахунків, відкритих в Банку та 27.07.0216 із заявою про включення його рахунків до переліку рахунків вкладників, що мають право на виплати гарантованого відшкодування відповідно до Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

На свій запит позивач отримав відповідь від ПАТ Банк Михайлівський, яка містить довідку про стан рахунків та повідомлення про нікчемність правочину посилання на те, що перекази коштів на поточний рахунок позивача № НОМЕР_2 , здійснені 19.05.2016, є "нікчемними правочинами" в силу положень ст. 215 Цивільного кодексу України та п.п.7-9 ч.3 ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

В грудні 2016 року позивач отримав відшкодування від Фонду в розмірі 90 277,45 грн., решта коштів, які були перераховані від ТОВ Кредитно-Інвестиційний центр на поточний рахунок позивача № НОМЕР_2 , у розмірі 10 088,53 грн. позивачу не виплачені, та відсутня інформація в реєстрі на виплати гарантованого відшкодування відповідно до Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не включення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що позивач документально підтвердив внесення коштів на рахунок в ПАТ Банк Михайлівський за договором банківського рахунку, а відповідач не довів наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI (далі Закон 4452-VI) установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, і цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

За змістом статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема: ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону.

Згідно із частинами першою та другою статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно із частинами першою та другою статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Пунктами 2-3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення), передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду:

перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (далі - Перелік) (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 8, 11 частини четвертої статті 26 Закону.

Переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів:

4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону - подаються за структурою інформаційного рядка файла "N";

7, 8 і 11 частини четвертої статті 26 Закону - подаються за структурою інформаційного рядка файла "M".

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах суми граничного розміру відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації, така сума відшкодування включається до Переліку.

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; змін реквізитів вкладників (пункт 5 розділу ІІІ Положення).

Згідно з п. 2 розділу IV Положення фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (з урахуванням обмежень, визначених уповноваженою особою Фонду відповідно до частини другої статті 38 Закону), за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку.

Отже, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, передбачає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду Переліку та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Підставою для поширення на особу гарантій щодо відшкодування вкладу за рахунок Фонду, передбачених Законом № 4452-VI, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено або договір банківського вкладу (депозиту), або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката. Положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Таким чином, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду на підставі статті 26 Закону № 4452-VI підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 Закону № 4452-VI, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду наведеній у постанові від 02.04.2019 року по справі №816/4666/15, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

З матеріалів справи слідує, що 21 грудня 2015 року між ПАТ Банк Михайлівський та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) № 980-006-000003334. На виконання Договору було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 . Зазначений рахунок використовувався позивачем для перерахувань коштів на депозит, повернення депозиту та зберігання коштів.

Позивачем також було укладено договір № 980-006-000217897 від 07.04.2016 року, як позикодавцем, та ТОВ Кредитно-інвестиційний центр, як позичальником, на виконання якого перерахував 10 000 гривень на рахунок ТОВ Кредитно-інвестиційний центр згідно квитанції № QS555001 від 07.04.2016.

Умовами договору № 980-006-000217897 від 07.04.2016 року передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТОВ Кредитно-інвестиційний центр зобов`язане повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ Банк Михайлівський та сплатити за період користування відповідні проценти. Також пунктом 5.4.3 договору передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи.

За договором № 980-006-000217897 від 07.04.2016 року, як повернення коштів, так і сплата процентів повинні здійснюватися на рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ Банк Михайлівський.

На виконання цього договору на поточний рахунок Позивача № НОМЕР_2 19 травня 2016 року від ТОВ Кредитно-інвестиційний центр надійшли кошти в розмірі:

- 10 000,00 грн. з призначенням платежу Повернення коштів згідно з договором № 980-006-000217897 від 07.04.2016 року;

- 88.53 грн. з призначенням платежу Оплата процентів" по договору № 980-006-000217897 від 07.04.2016 року.

Колегія суддів зазначає, що в розумінні статті 2 Закону № 4452-VI позивач є вкладником банку, а кошти, які надійшли для нього як вкладника за договором банківського рахунку в розумінні тієї ж статті, є вкладом.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 № 14/БТ Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.05.2016 прийнято рішення № 812 про запровадження з 23.05.2016 тимчасової адміністрації строком на один місяць з 23.05.2016 по 22.06.2016.

Отже, укладення зазначеного договору й зарахування коштів на рахунок позивача відбулося до початку віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (23.05.2016), тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону № 4452-VI.

При цьому відповідачем не наведено правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог Закону № 4452-VI.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і не включення позивача до переліку вкладників ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду включити дані про рахунки позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ Банк Михайлівський за рахунок Фонду.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що кошти, що надійшли на рахунки позивача в ПАТ Банк Михайлівський від ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр та ТОВ Кредитно-інвестиційний центр не є вкладом, а тому гарантії Закону № 4452-VI не поширюються на позивача, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, вкладом, зокрема, є кошти які надійшли для вкладника на умовах договору банківського рахунку.

21 грудня 2015 року між ПАТ Банк Михайлівський та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) № 980-006-000003334.

Пунктом 1 цього договору визначено, що Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України.

Колегія суддів зазначає, що кошти ТОВ Кредитно-інвестиційний центр надійшли для позивача на його поточний рахунок, відкритий у ПАТБанк Михайлівський на підставі договору банківського рахунку Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) № 980-006-000003334.

Отже, кошти, що надійшли позивачу від ТОВ Кредитно-інвестиційний центр є вкладом в розумінні п.3 ч.1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому гарантії Закону № 4452-VI поширюються на позивача.

Посилання відповідача на нікчемність спірного договору як на підставу відсутності у позивача права на відшкодування коштів за рахунок Фонду, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI (станом на дату укладення між ПАТБанк Михайлівський і позивачем договору банківського рахунку) протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наділена повноваженнями на здійснення дій, визначених статтею 38 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 38 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації Фонд повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

На адресу позивача у 2016 році відповідачем було надіслано повідомлення про нікчемність правочину (22) згідно якого переказ коштів (транзакція) здійснений ТОВ Кредитно-інвестиційний центр на поточний рахунок позивача № НОМЕР_2 є нікчемним.

Таке повідомлення містить посилання на п. 7-9 ч.3 ст. 38 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно апеляційної скарги відповідач посилається на нікчемність правочину щодо переказу коштів (транзакція) здійсненого ТОВ Кредитно-інвестиційний центр на поточний рахунок позивача з тих підстав, що 19.05.2016 року ПАТБанк Михайлівський уклав з ТОВ «КІЦ» договір відступлення прав вимоги № 2. Укладення вказаного договору здійснено з порушенням чинного законодавства України, вимог Національного банку України та внутрішніх процедур Банку, а тому вказаний правочин є нікчемним.

Інших підстав перелічених у ч.3 ст. 38 Закону № 4452-VI відповідачем не наведено.

Проте, колегія суддів зазначає, що вказана вище підстава за якою було визнано нікчемним правочини щодо переказу коштів (транзакція) здійсненого ТОВ Кредитно-інвестиційний центр на поточний рахунок позивача не передбачена переліком підстав наведених у ч.3 ст. 38 Закону № 4452-VI, за яких договір може вважатися нікчемним.

При цьому, колегія суддів, зазначає, що жодна підстава, наведена у переліку ч.3 ст. 38 Закону № 4452-VI, не поширюється на укладений позивачем з Банком договір.

Також колегія суддів зазначає, що здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України Про банки і банківську діяльність, Інструкцією №492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то стаття 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду, що здійснює повноваження органу управління банку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові 04.07.2018 року по справі №826/1476/15, від 31.10.2018 року по справі №822/1083/17, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Також, колегія суддів зазначає, що постанова Правління Національного банку України від 22.12.2015 року № 917/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних» відповідно до положень статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, доказів обізнаності позивача про встановлені для ПАТ «Банк Михайлівський» обмеження відповідачем не надано. При цьому невиконання посадовими особами банку приписів постанови Правління Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних саме по собі не може бути підставою для висновку про нікчемність спірного договору та правочинів з переказу коштів на підставі статті 38 Закону № 4452-VI.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року по справі № 520/6756/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 29.11.2019 року