Справа № 460/3257/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 листопада 2019 року Р і в н е №460/3257/19

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

8 листопада 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Генерального штабу Збройних Сил України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.

Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року вказану вище позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позову шляхом подання до суду документа про сплату судового збору в сумі 3073,60грн або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

21 листопада 2019 року позивач подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору. Обґрунтування вказаного клопотання зводиться до незгоди позивача з висновками суду, викладеними в ухвалі від 13 листопада 2019 року, з приводу поширення пільги щодо сплати судового збору, встановленої пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674), виключно на випадки розгляду справ, пов`язаних з соціальним захистом учасників бойових дій та прирівняних до них осіб відповідно до статей 12 та 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". На думку позивача, наявність у нього статусу учасника бойових дій наділяє його правом на подання до суду будь-якого позову без сплати судового збору в силу приписів пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674, оскільки вказана норма не містить застереження про те, що відповідний позов має стосуватися порушення його прав саме як учасника бойових дій. При цьому, позивач вказав, що аналогічний висновок щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674 міститься в постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 668/14982/14-ц, від 27 червня 2018 року в справі № 572/2088/17 та від 3 липня 2018 року в справі № 813/1887/17. Одночасно, позивач зауважив, що його фінансове становище вивчалося судом в ході розгляду адміністративної справи № 460/605/19. Зокрема, в ході розгляду вказаної справи було встановлено, що єдиним джерелом доходу позивача є пенсія та на його утриманні перебуває непрацююча дружина і троє малолітніх дітей. Крім того, позивач звернув увагу на наявність у нього заборгованості в розмірі 134000грн у зав`язку з онкологічним захворюванням його сестри. З огляду на наведені обставини, позивач просив звільнити його від сплати судового збору за подання даної позовної заяви до суду.

Суд звертає увагу на те, що Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не визначений порядок та строк розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 166 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе здійснити розгляд поданого позивачем клопотання в порядку письмового провадження.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Доводи позивача про звільнення від сплати судового збору за подання даного позову до суду на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" з огляду на висновки Верховного Суду щодо застосування вказаної норми права, викладені в постановах від 20 червня 2018 року в справі № 668/14982/14-ц, від 27 червня 2018 року в справі № 572/2088/17, від 3 липня 2018 року в справі № 813/1887/17, суд вважає неприйнятними, оскільки вони суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 9 жовтня 2019 року в справі № 9901/311/19, яка в часі ухвалена значно пізніше, аніж ті, на які посилається позивач.

При цьому, суд наголошує, що згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 30 січня 2019 року в справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

За змістом преамбули Закону № 3674 він визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №3674, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною першою статті 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З аналізу змісту вищенаведених норм права слідує, що при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору суд враховує майновий стан сторони, визначення якого є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується його рівень.

При цьому, клопотання про відстрочення сплати судового збору може бути викладене в позові (заяві), що подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому чинним законодавством порядку і розмірі.

Посилання позивача на те, що оцінку його майновому стану було надано судом в ході розгляду адміністративної справи № 460/605/19, суд оцінює критично, оскільки предметом судового розгляду у вказаній справі було вирішення спору щодо виплати позивачу надбавки до пенсії за непрацездатного члена сім`ї. При цьому, зміст рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 серпня 2019 року в справі № 460/605/19 свідчить на користь того, що під час її вирішення майновий стан позивача не встановлювався та, відповідно, не оцінювався судом.

Більше того, суд звертає увагу на те, що з моменту ухвалення Рівненським окружним адміністративним судом рішення в адміністративній справі № 460/605/19 минуло понад шість місяців, а з моменту ухвалення Восьмим апеляційним адміністративним судом постанови у вказаній справі - понад два місяці, протягом яких майновий стан позивача міг змінитися.

Також, суд вважає безпідставним покликання позивача на наявність боргу в розмірі 134000грн у зав`язку з онкологічним захворюванням його сестри, позаяк, останнім не надано суду ні доказів наявності такого боргу, ні доказів на підтвердження того, що сестра перебуває на його утримані тощо.

Таким чином, суд констатує, що до клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем взагалі не було додано жодних доказів, які б підтверджували, що його майновий стан дійсно перешкоджав (перешкоджає) йому сплатити судовий збір.

В даному випадку, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й громадян.

Тому, задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судового збору з неналежних підстав або з підстав, що не підтвердженні доказами, поставить заявника у привілейоване становище перед іншими учасниками судового процесу, що, на переконання суду, з урахуванням приписів статті 129 Конституції України, є неприпустимим.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись статтею 133, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Комшелюк Т.О.