Справа № 280/4070/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 листопада 2019 року о/об 15 год. 55 хв.Справа № 280/4070/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Лузан К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18, )

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.11- Г, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 09 серпня 2019 року

за участі представників сторін:

від позивача - Котелевський К.В.,

діє на підставі ордеру серії ЗП № 112232 від 04.02.2019

від відповідача - Єгоров О.В.,

діє на підставі довіреності № 5322/9/28-10-10-18 від 11.05.2019

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (далі - позивач) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09 серпня 2019 року про зменшення суми бюджетного відшкодування за березень 2019 року у розмірі 517 400,00 грн., визначення суми податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 517 400,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 129 350,00грн.

- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09 серпня 2019 року про зменшення суми від`ємного значення за квітень 2019 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 410 381,00 грн.

Ухвалою судді від 27 серпня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 24 вересня 2019 року.

Ухвалою суду від 24 вересня 2019 року підготовче провадження у справі №280/4070/19 закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 23 жовтня 2019 року.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2019 року провадження у справі зупинено до 12 листопада 2019 року.

12 листопада 2019 року провадження у справі поновлено, про що судом постановлено відповідну ухвалу.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 12 листопада 2019 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що Податковим кодексом України не передбачено позбавлення права покупця на податковий кредит та/або зобов`язання нарахувати зобов`язання з ПДВ на тій підставі, що постачальником не подано заяву про відмову від податкової пільги. Таким чином, ТОВ «ЗТМК» включено до складу податкового кредиту у березні та квітні 2019 року податкові накладні складені відповідно до норм чинного законодавства та зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, які відповідають первинним документам (факту здійснення господарської операції). Підстав для надання заяви зі скаргою до декларацій за вищевказаний період на ТОВ «Інкомсервіс груп» у ТОВ «ЗТМК» не було. Наявність обставин, які стосуються порушення ТОВ «Інкомсервіс груп» податкового законодавства, не може бути підставою для висновку про неправомірність віднесення ТОВ «ЗТМК» сум ПДВ до складу податкового кредиту. Не визнаючи правомірність віднесення ТОВ «ЗТМК» сум ПДВ до складу податкового кредиту в березні - квітні 2019 року у розмірі 744 900 грн. за операціями з ТОВ «Інкомсервіс груп», Відповідач фактично поклав на ТОВ «ЗТМК» вину за порушення ТОВ «Інкомсервіс груп» вимог податкового законодавства, в частині не надання заяви про відмову від застосування пільги. Але, ТОВ «ЗТМК» не має повноважень податкового контролю, оскільки виконання таких функцій покладено на органи Державної фіскальної служби України, у зв`язку з чим ТОВ «ЗТМК» не може мати доступ та володіти інформацією стосовно відсутності або подання з порушенням строку заяви ТОВ «Інкомсервіс груп» про відмову від використання пільги, встановленої статтею 45 розділу XX Перехідних положень ПКУ. Зазначає, що враховуючи законодавчо закріплений індивідуальних характер відповідальності кожної юридичної особи за порушення податкового законодавства, покладання штрафних (фінансових) санкцій на ТОВ "ЗТМК" на підставі пункту 123.1 статті 123 ПК України, позивач вважає незаконним та необґрунтованим. Також зазначає, що враховуючи висновки суду про неможливість використання ПрАТ «Концерн Стирол» орендованого майна та те, що акти здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані тільки зі сторони ТОВ «ЗТМК», відповідно ТОВ «ЗТМК» не надавало послуг з оренди в зв`язку з чим в квітні 2019 року в бухгалтерському обліку здійснено коригування (сторнування) зобов`язань по ПрАТ «Концерн Стирол» наступним чином: Д-т р. 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками» - К-т р. 44 «Нерозподілені прибутки» на суму - -1 097 285,42 грн.; Д-т р. 44 «Нерозподілені прибутки» - К-т р. 6415 «Розрахунки з податками (ПДВ)» на суму - -182 880,91 грн. Протягом червня 2017 року - вересня 2018 року ТОВ «ЗТМК» з дотриманням вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187 та пункту 201.1 статті 201 ПКУ було складено та зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені терміни. Зменшення податкових зобов`язань відбулось у квітні 2019 року на підставі розрахунків коригування кількісних і вартісних показників складених ТОВ «ЗТМК» та зареєстрованих ПрАТ «Концерн Стирол» в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені терміни. Зазначає, що ПрАТ «Концерн Стирол» згодне зі зменшенням податкових зобов`язань, про що свідчать зареєстровані ними в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників. Враховуючи, що ПрАТ «Концерн Стирол» не користується орендованим майном (цистернами), фактично відсутні відносини оренди між ПрАТ «Концерн Стирол» та ТОВ "ЗТМК", у ПрАТ «Концерн Стирол» відсутня можливість повернути орендоване майно з вищевказаних та встановлених судом підстав, тому відповідачем необґрунтовано зробив висновки щодо відсутності у ТОВ "ЗТМК" підстав для коригування податкових зобов`язань з ПДВ по взаємовідносинам ПрАТ «Концерн Стирол», тому ППР № від 09 серпня 2019 року є незаконним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№ 38323 від 16 вересня 2019 року), відповідно до якого зазначено, що ТОВ «ЗТМ К» неправомірно сформовано податковий кредит за рахунок податкових накладних виписаних ТОВ «Інкоксервіс груп» у березні 2019 року на суму ПДВ 517 400 грн. (з урахування розрахунку коригування кількісних та вартісних показників), у квітні 2019 року на суму ПДВ 227 500 грн. з порушенням статті 198 Податкового кодексу України (зі ставкою ПДВ 20%). Враховуючи вищенаведене, ТОВ «ЗТМК» завищено суму податкового кредиту по ТОВ «Інкомсервіс груп» на суму ПДВ 744 900 грн., в тому числі ва березень 2019 року - 517 400 гр., за квітень 2019 року - 227 500 грн. чим порушено пункту 194.1 статті 194, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.6 статті 198, статті 201, пункту 45 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України. Також зазначає, що рішеннями Господарського суду Донецької області від 21 лютого 2019 року, Східного апеляційного господарського суду від 11 квітня 2019 року ТОВ «ЗТМК» відмовлено тільки у стягненні з ПрАТ "Концерн стирол" заборгованості у сумі 1 097 285,42 грн., але факт ненадання ТОВ «ЗТМК» послуг з оренди не доведено, в тому числі, ніяким іншими рішеннями. Таким чином, послуги з оренди майна ТОВ «ЗТМК» надані безоплатно та відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування податком на додану вартість. Враховуючи те, що податкові накладні виписані та зареєстровані в ЄРПН в адресу ПрАТ "Концерн стирол" на суму ПДВ 182 880,91 грн. у зв`язку з наданням послуг з оренди цистерн - цементовозів (вагонів), складались за правилом першої події - датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, а Рішеннями Господарського суду Донецької області від 21 лютого 2019 року, Східного апеляційного господарського суду від 11 квітня 2019 року, ТОВ «ЗТМК» відмовлено тільки у стягненні заборгованості по розрахункам за надані послуги у сумі 1 097 285,42 грн., у т.ч. ПДВ - 182 880,91 грн., відповідно до діючих норм податкового законодавства України у ТОВ «ЗТМК» відсутні підстави для проведення коригувань у бік зменшення на суму ПДВ 182 880,91 грн. по взаємовідносинам з ПрАТ "Концерн стирол".

В судовому засіданні представник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Відповідно до наказу Офісу великих платників податків ДФС від 19 червня 2019 року № 1323 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (код за )», головним держаним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств машинобудування Запорізького управління Офісу ВПП ДФС Камель Оленою Миколаївною, головним держаним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств машинобудування Запорізького управління Офісу ВПП ДФС Савіною Софією Володимирівною, відповідно до пункту 200.11 статті 200 розділу V Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в порядку, встановленому на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Кодексу проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (скорочена назва - ТОВ «ЗТМК») з питань достовірності декларування від`ємного значення податку на додану вартість по декларації за квітень 2019 року, яке становить більше 100 тис. гривень (рядок 19 - 61 048 356 грн.)., відображеного у податковій декларації з ПДВ, поданій за відповідний звітний (податковий) період (вх. № від 20 травня 2019 року), з урахуванням даних уточнюючого розрахунку зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № від 27 травня 2019 року), згідно із затвердженим планом перевірки.

Перевірка проводилась у період з 26 червня 2019 року по 17 липня 2019 року.

За результатами перевірки складено Акт перевірки № 76/28-10-47-07/38983006 від 19 липня 2019 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЗТМК» (податковий номер 38983006) з питань достовірності декларування від`ємного значення податку на додану вартість по декларації за квітень 2019 року, яке становить більше 100 тис. гривень (рядок 19 - 61 048 356 грн.)».

У акті перевірки відповідач дійшов висновку про порушення ТОВ «ЗТМК» норм Податкового кодексу України, зокрема, порушення:

- пункту 194.1 статті 194, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.6 статті 198, статті 201, пункту 45 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України, ТОВ «ЗТМК» завищено суму податкового кредиту по ТОВ «Інкомсервіс груп» на суму ПДВ 744 900 грн., в тому числі за березень 2019 року - 517 400 грн., за квітень 2019 року - 227 500 грн.

- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1. статті 187, пункту 188.1 статті 188, підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового Кодексу України, ТОВ «ЗТМК» занижено суму податкових зобов`язань по декларації за квітень 2019 року у розмірі 182 881 грн., у зв`язку з коригуванням податкових зобов`язань по ПрАТ «Концерн Стирол» у бік зменшення без наявності підстав, передбачених нормами Податкового кодексу України.

Так, на підставі акту перевірки № 76/28-10-47-07/38983006 від 19 липня 2019 року податковим органом, стосовно позивача винесено податкові повідомлення-рішення:

№ від 09 серпня 2019 року, яким ТОВ «ЗТМК» зменшено суми бюджетного відшкодування за березень 2019 року у розмірі 517 400,00 грн., та визначено суми податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 517 400,00 грн. та нараховано штрафні (фінансових) санкцій у розмірі 129 350,00 грн.;

№ від 09 серпня 2019 року, яким ТОВ «ЗТМК» зменшено суму від`ємного значення за квітень 2019 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 410 381,00 грн.

Не погоджуючись з такими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16, що затверджене наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31 грудня 1999 року, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України, передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За правилами пункту 198.2 статті 198 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону. За приписами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи, тобто податкові, видаткові накладні, рахунки, довіреності, акти виконаних робіт, акти прийому - передачі товарів, робіт, послуг оформлені на паперових носіях та при наявності таких обов`язкових реквізитів: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильності її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до акту перевірки № 76/28-10-47-07/38983006 від 19 липня 2019 року позивач співпрацював із такими контрагентами, як: ТОВ «Інкомсервіс груп» та ПрАТ «Концерн Стирол».

Так, відповідно до матеріалів справи встановлено, що 04 березня 2019 року між ТОВ «ЗТМК», як замовником та ТОВ «Інкомсервіс груп», як постачальником укладено договір поставки № 102.

Відповідно до пункту 1 Договору визначено, що постачальник зобов`язується поставити Покупцю Товар, зазначений у Специфікаціях до даного Договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.

Найменування (номенклатура, асортимент) Товару зазначені в Специфікаціях до даного Договору, які є невід`ємною частиною Договору.

Предметом договору є вугілля (ДК 021:2015 Код 09110000-3) (надалі "Товар"), загальна кількість,, асортимент, номенклатура зазначені в Специфікаціях до даного Договору, які є невід`ємною частиною Договору. Специфікації повинні містити найменування Товару, одиницю виміру, загальну кількість Товару, ціну за одиницю та загальну вартість Товару.

Протягом березня-квітня 2019 року між ТОВ «ЗТМК» та ТОВ «Інкомсервіс груп» підписано дві Специфікації на постачання вугілля кам`яного марки А сорту АМ у загальній кількості 1000т. на загальну суму 6 500 004,00 грн., у тому числі ПДВ 1 083 334,00 грн. а саме:

Специфікація №1 від 04 березня 2019 року у кількості 500т на загальну суму 3 250 002,00 грн., у тому числі ПДВ 541 667,00 грн.

Специфікація №4 від 26 квітня 2019 року у кількості 500т на загальну суму 3 250 002,00 грн., у тому числі ПДВ 541 667,00 грн.

Згідно платіжних доручень (№194801 від 07 березня 2019 року, № 197914 від 12 квітня 2019 року) ТОВ «ЗТМК» перераховано ТОВ «Інкомсервіс груп» грошові кошти за вугілля кам`яне марки А, сорту АМ у загальній сумі 4 469 402,76 грн., в т.ч. ПДВ 744 900,46 грн., з них:

- у березні 2019 року - 3 250 002,00 грн, в т.ч. ПДВ 541 667,00 грн.;

- у квітні 2019 року - 1 365 000,84 грн., в т.ч. ПДВ 227 500,14 гривень.

Перерахування коштів здійснювалося на підставі рахунків наданих ТОВ «Інкомсервіс груп» (№ 6 від 04 березня 2019 року, №9 від 05 квітня 2019 року).

Згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «ЗТМК» за період березень-квітень 2019 року на підставі видаткових накладних ТОВ «Інкомсервіс груп» від 23 березня 2019 №8 та від 23квітня 2019 №10 отримано та оприбутковано в повному обсязі на склад підприємства (прибуткові ордери № 19- 000852 від 26 березня 2019 року та № 19-0001438 від 30 квітня 2019 року) вугілля кам`яного АМ (13-25) марка А, гатунок АМ у загальній кількості 683,05т на загальну суму 4 439 827,73 грн., в т.ч. ПДВ 739 971,29 грн., з них: - у березні 2019 року у кількості 477,6т на загальну суму 3 104 401,91 грн., в т.ч ПДВ 517 400,32 грн.; - у квітні 2019 року у кількості 205,45т на загальну суму 1 335 425,82 грн., в т.ч. ПДВ 222 570,97 гривень.

В березні 2019 року ТОВ «Інкомсервіс груп» здійснено повернення коштів платіжним дорученням № 1898 від 28 березня 2019 року на загальну суму 145 600,09 грн., в т.ч. ПДВ 24 266,68 грн. на підставі листа ТОВ «ЗТМК» № 15/09-161 від 27 березня 2019 року в зв`язку з поставкою вугілля в обсягах менших (477,6т.), ніж отримано попередню оплату (500т.).

Транспортування продукції відбувалось залізничним транспортом згідно транспортних накладних.

Судом досліджено митні декларації та накладні, наявні в матеріалах справи.

Так, ТОВ «ЗТМК» у період березень-квітень 2019 року включено по ТОВ «Інкомсервіс груп» на підставі податкових накладних та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 744 900,46 грн., а саме: - у березні 2019 року (податкова накладна №3 від 07 березня 2019 року та розрахунок коригування №5 від 28 березня 2019 року) - 517 400,32 грн., - у квітні 2019 року (податкова накладна №4 від 12 квітня 2019 року) - 227 500,14 гривень.

Судом також досліджено податкові накладні. Зауважень як у суду так і у контролюючого органу до них немає.

Податкові накладні та розрахунок коригування кількісних та вартісних показників оформлені з дотриманням вимог чинного податкового законодавства та зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 45 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПКУ визначено, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання на митній території України вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД. При цьому, платник податків може відмовитися від використання зазначеної пільги чи зупинити її використання на один або декілька звітних (податкових) періодів шляхом подання заяви.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «Інкомсервіс груп» неправомірно складено податкові накладні в березні - квітні 2019 року в адресу ТОВ «ЗТМК» по операціям з постачання вугілля за кодом УКТ ЗЕД , чим порушено норми пункту 45 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПКУ з боку саме ТОВ «Інкомсервіс груп». Але вказане порушення, навіть якщо воно й було допущено, стосується суто діяльності ТОВ «Інкомсервіс груп» та не може бути підставою для визнання його як порушення ТОВ «ЗТМК» вимог податкового законодавства.

Відповідно до взаємовідносин ТОВ «ЗТМК» з ТОВ «Інкомсервіс груп» щодо закупівлі вугілля кам`яного АМ (13-25) марка А, гатунок АМ всі первинні документи оформлені належним чином (договір, специфікації до договору, видаткові накладні постачальника, рахунки, платіжні доручення) та містять інформацію про суми ПДВ за ставкою 20%, що свідчить про відмову постачальника від використання податкової пільги.

Отже, ТОВ «ЗТМК» включено до складу податкового кредиту у березні та квітні 2019 року податкові накладні складені відповідно до норм чинного законодавства та зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, які відповідають первинним документам (факту здійснення господарської операції).

Підстав для надання заяви зі скаргою до декларацій за вищевказаний період на ТОВ «Інкомсервіс груп» у ТОВ «ЗТМК» не було.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Суд погоджується з позицією позивача, що відповідач фактично поклав на ТОВ «ЗТМК» вину за порушення ТОВ «Інкомсервіс груп» вимог податкового законодавства, в частині не надання заяви про відмову від застосування пільги. З уразхуванням вищевикладено суд зазанчає, що ТОВ «ЗТМК» не може мати доступ та володіти інформацією стосовно відсутності або подання з порушенням строку заяви ТОВ «Інкомсервіс груп» про відмову від використання пільги, встановленої статтею 45 розділу XX Перехідних положень ПК України.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно з пунктом 192.1 статті 192 ПК України визначено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Так, 02 жовтня 2012 року між ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (орендодавець) та ПАТ "Концерн Стирол" (орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності №102 (далі - договір), відповідно до умов якого (з урахуванням додаткових угод №1 від 01 жовтня 2013 року та №2 від 31 грудня 2013 року) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - цистерни-цементовози (вагони) моделі 15-1405 у кількості чотирьох одиниць, заводський номер цистерн - 59384644 (інв. №729967), 59384867 (інв. №729999), 9384669 (інв. №729969) та 59384677 (інв. №729970), що перебувають на балансі ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат", вартість якого визначена згідно з експертним висновком на 26 червня 2012 року, який є невід`ємною частиною цього договору становить за незалежною оцінкою для цистерн цементовозів (вагонів): заводським номером 59384644 вартість 124200,00 грн з ПДВ, заводським номером 384867 вартість 126545,00 грн з ПДВ, заводським номером 59384669 та заводським номером 59384677 вартість 123500,00 грн. з ПДВ за кожну одиницю майна.

В 2018 році ТОВ "ЗТМК" зверталось до господарського суду з позовом до ПАТ "Концерн Стирол" щодо стягнення заборгованості з оренди рухомого майна за договором оренди №102 від 02 жовтня 2012 року та зобов`язання повернути орендоване майно ТОВ "ЗТМК",

Господарським судом відкрито провадження у справі №905/419/18, за результатами розгляду якої у задоволенні позову ТОВ "ЗТМК" відмовлено в повному обсязі.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 21 лютого 2019 року та постановою Східного апеляційного господарського суду від 11 квітня 2019 року по справі №905/2106/18 за позовом ТОВ "ЗТМК" до ПрАТ «Концерн Стирол», що були предметом дослідження ОВПП ДФС під час перевірки, так і рішеннями судів по справі №905/419/18 встановлено, що

26 червня 2017 року ТОВ "ЗТМК" зверталося до ПрАТ "Концерн Стирол" з повідомленням про відмову від договору оренди №102 від 02 жовтня 2012 року та вимогою повернення орендованого майна. Листом від 12 липня 2017 року ПрАТ "Концерн Стирол" зазначив, що відповідно до положень частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Водночас, ПрАТ "Концерн Стирол" зазначив, що 18 вересня 2014 року ТОВ "ЗТМК" було повідомлено про початок проведення АТО на території розміщення Приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН СТИРОЛ" та зупинення виробництва на підприємстві, а також зупинення роботи основних вантажних станцій Донецької залізниці, що обслуговували підприємство та про неможливість у зв`язку із зазначеними обставинами виконувати або повернути на станцію Запоріжжя залізниці цистерни-цементовози, що знаходяться в оренді відповідно до договору № 102 від 02 жовтня 2012 року ПрАТ "КОНЦЕРН СТИРОЛ" зверталось до Регіональної філії Донецька залізниця ПАТ «Укрзалізниця» листом № 399/07-17 від 12 липня 2017 року про надання інформації стосовно можливості у поверненні орендованих ним у ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" за договором № 102 від 02 жовтня 2012 року вагонів № 59384644 (інв.№729967), № 59384867 (інв..№ 729999), № 59384669 (інв..№729969) та № 59384677 (інв..№ 729970), у зв`язку з розірванням такого договору. Листом від 02 серпня 2017 року № НГ-НЗ-1-06/1576 Регіональна філія Донецька залізниця ПАТ «Укрзалізниця» повідомила ПрАТ "КОНЦЕРН СТИРОЛ" про те, що у зв`язку з прийнятим рішенням від 15 березня 2017 року Радою національної безпеки і оборони України щодо припинення переміщення вантажів залізничними та автомобільними шляхами через лінію зіткнення та розпорядженням ПАТ УЗ від 15 березня 2017 року № Ц-1/2-2/156, Ц-1/2-2/157, починаючи з 16 березня 2017 року введено конвенційну заборону перевезення вантажів та порожніх вагонів №59384644, №59384867, №59384669, №59384677 цистерн-цементовозів (моделі 15-1405) від орендатора ПАТ "Концерн Стирол" станції Горлівка Донецької залізниці до ТОВ "ЗТМК" станції Заводська за адресою: м. Запоріжжя, вул.Теплична, 18 на даний час не можливо.

Таким чином, рішеннями господарських судів встановлено, що орендовані ПрАТ "КОНЦЕРН СТИРОЛ" вагони №59384644, №59384867, №59384669 та №59384677 не були задіяні у перевезеннях і по теперішній час знаходяться на під`їзній колії ПАТ " Концерн Стирол" на станції Горлівка структурного підрозділу Донецька дирекція залізничних перевезень.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням висновків господарських судів модна дійти висновку, що ТОВ «ЗТМК» не надавало послуг з оренди в зв`язку з чим в квітні 2019 року в бухгалтерському обліку здійснено коригування (сторнування) зобов`язань по ПрАТ «Концерн Стирол».

Суд вважає правомірним складення та реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені терміни.

Зменшення податкових зобов`язань відбулось у квітні 2019 року на підставі розрахунків коригування кількісних і вартісних показників складених ТОВ «ЗТМК» та зареєстрованих ПрАТ «Концерн Стирол» в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені терміни. Іншого податковим органом при проведенні перевірки не встановлено.

Таким чином, суд приходить дод висновку, що податковим органом протиправно зменшено суми бюджетного відшкодування за березень 2019 року у розмірі 517 400,00грн., та протиправно визначено суми податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 517 400,00грн. та протиправно нараховано штрафні (фінансових) санкцій у розмірі 129 350,00грн. Разом з тим, протиправно зменшено суму від`ємного значення за квітень 2019 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 410 381,00грн.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що висновки фахівців відповідача, викладені у акті перевірки № 76/28-10-47-07/38983006 від 19 липня 2019 року - є припущеннями, не доведеними належними засобами доказування, а податкові повідомлення-рішення №, № від 09 серпня 2019 року, прийняті Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" - є протиправними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставини встановлені у акті перевірки № 76/28-10-47-07/38983006 від 19 липня 2019 року, через що податкові повідомлення-рішення №, № від 09 серпня 2019 року підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.11- Г, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 09 серпня 2019 року, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09 серпня 2019 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09 серпня 2019 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.11- Г, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 15856 грн. 97 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22 листопада 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов