Справа № 295/12345/19
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого - судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 08.08.2019 року серії ДП18 № 021739, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП як порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 1020 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він працює на посаді головного інженера ТОВ «Житомирський автодор» та не є особою, відповідальною за вирішення організаційних питань із забезпечення безпеки дорожнього руху.

ТОВ «Житомирський автодор» не має правових підстав для виконання робіт, види та обсяги яких не встановлені управителем доріг - Управлінням дорожнього будівництва та інфраструктури Житомирської обласної державної адміністрації.

За положеннями ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Позивач посилається на ігнорування інспектором вимог ст. 254 КУпАП, яка визнає випадки обов`язкового складення протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема в разі оспорення особою, яка притягається до відповідальності, допущеного порушення.

Також, на думку позивача, інспектором не виконано дії в забезпечення дотримання положень ст. 268 КУпАП, яка визначає права особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Вказані обставини не були взяті до уваги інспектором патрульної служби, відтак винесена постанова підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

В судове засідання позивач не з`явився, подано заяву про можливість слухання справи у його відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.08.2019 року серії ДП18 № 021739, винесеною старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Хомич Р.О., позивач ОСОБА_1 08.08.2019 року о 13 год. 00 хв. на автомобільній дорозі С-061450 (Київ-Чоп) - Слобода-Романівська через Романівку, км. 0-49, автодороги С060220 Озерянки-Гриньки, км 0-7, автодороги 0 060306 Бердичів-Вчерайше-Ружин-городок, км 31-60, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації ям на проїзній частині С 061450, не огородив їх та не визначив дорожніми знаками, чим порушив ст.12 ЗУ «Про дорожній рух», п.п. 1.5 ПДР, п.3.1.1. ДСТУ 3587-97.

Згідно з ч. 1 ст. 140 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації. Автомобільні дороги загального користування, які у зв`язку з розширенням меж територій міст стають частиною їх вулично-дорожньої мережі, можуть передаватися безоплатно в комунальну власність за рішенням Кабінету Міністрів України.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором не було з`ясовано повноваження як ТОВ «Житомирський автодор», та і позивача, що є головним інженером даного підприємства, на підтримку належного стану та ремонту доріг. Докази на підтвердження видів господарської діяльності товариства, обсягу повноважень позивача з покладеними на нього обов`язками згідно посадової інструкції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не досліджувались.

Крім того, суду не надано доказів на підтвердження дійсного існування порушень у вигляді не забезпечення безпеки дорожнього руху. Будь-які пошкодження проїзної частини, зокрема у вигляді ям, вибоїн, належними доказами не зафіксовано.

Визначення відповідальної особи як суб`єкта правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП, без встановлення наведених умов на розмежування повноважень, а також без підтверджуючих доказів в доведення події правопорушення, є неприпустимим.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірність винесення спірної постанови та наявність в діях ОСОБА_1 порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 90, 241-256, 271, 286 КАС України, ст. ст. 140, 247, 278, 286 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 021739 від 08.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити.

Оскільки сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, судовий збір компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д.М.Лєдньов