Справа № 420/6357/19
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6357/19
УХВАЛА

26 листопада 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міхновича М.О. від 28.06.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 80862,28 грн. у виконавчому провадженні №56145469.

Ухвалою суду від 04.11.2019 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали (в тому числі, якщо її копію отримано нарочно, засобами електронної пошти та факсимільного зв`язку) для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду (з копією для відповідача): уточненої позовної заяви з урахуванням викладеного суддею у даній ухвалі, визначених судом в даній ухвалі інформації, доказів та заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Копію вказаної ухвали суду від 04.11.2019 позивачем отримано 11.11.2019 року нарочно, про що свідчить розписка про отримання копії ухвали учасником судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, з урахуванням викладеного, останнім (десятим) днем для усунення позивачем недоліків позовної заяви є 21.11.2019 року.

В свою чергу, 21.11.2019 року позивачем через канцелярію суду подано клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження постанови у виконавчому провадженні №56145469 разом із додатками на 4-х арк. та позовна заява з додатками на 39 арк.

Суддя зазначає, що вищевказані клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження постанови у виконавчому провадженні №56145469 разом із додатками на 4-х арк. та позовна заява з додатками на 39 арк. були подані до суду лише в одному примірнику (без копії для відповідача).

Так, позивачем на виконання ухвали суду від 04.11.2019 року надано до суду належним чином засвідчені копії доказів, зазначених в ухвалі суду від 04.11.2019 року, зазначено про відсутність ідентифікаційного номеру позивача через релігійні переконання, вказано код ЄДРПОУ відповідача, у позовних вимогах вірно зазначено орган виконавчої служби, посадовою особою якого прийнято оскаржувану постанову та додані засвідчені власним підписом копії доказів до позовної заяви.

У клопотанні про поновлення процесуального строку на оскарження постанови у виконавчому провадженні №56145469 позивач зазначає, що постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 80862,28 грн. у виконавчому провадженні №56145469 винесено 28 червня 2018 року, та на час її винесення позивачу взагалі не було відомо про наявність виконавчого напису та виконавчого провадження ВП№56145469 щодо його виконання. Позивач стверджує, що зазначене унеможливлювало ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження через автоматизовану систему виконавчого провадження, оскільки ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження зазначається у постанові про відкриття виконавчого провадження, яка відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення та боржник вважається повідомленим, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

При цьому, позивач стверджує, що жодного процесуального рішення в рамках даного виконавчого провадження їй не надсилалось та про існування даного виконавчого провадження позивач дізналась випадково, а саме, як вказує позивач, 30.09.2019 року увечері, повернувшись з денного стаціонару, її сусіди передали їй поштове відправлення, в якому містилася копія постанови про відкриття іншого виконавчого провадження без номера від 12.07.2017 року, прийнята державним виконавцем Тріфоновим О.Ю. При цьому, позивач посилається на те, що під час телефонної розмови з державним виконавцем Тріфоновим О.Ю., останній повідомив позивачу, що в Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області існує ще одне виконавче провадження №56145469 по примусовому виконанню виконавчого напису №245, виданого 12.02.2018 року приватним нотаріусом Зоріною Н.В.

Позивач зазначила, що вона з 23.09.2019 року по 04.10.2019 року проходила курс лікування на денному стаціонарі КНП «ЦПМСД №18» ОМР, а з 15.10.2019 року по 25.10.2019 року на домашньому стаціонарі.

07.10.2019 року позивач подала заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, з якими, як вона стверджує, ознайомилась 17.10.2019 року.

Позивач зауважила на відсутності будь-яких супровідних листів щодо направлення на її адресу процесуальних рішень у виконавчому провадженні №56145469, а тому здійснила фотофіксацію процесуальних рішень, прийнятих у виконавчому провадженні, за допомогою телефону.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення процесуального строку на оскарження постанови у виконавчому провадженні №56145469, суддя зазначає наступне.

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає звернутись до суду, відрядження, несвоєчасне отримання оскаржуваного рішення, тощо.

Суддя зазначає, що в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 04.11.2019 року суддею звернуто увагу позивача на те, що здійснений позивачем напис про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отримання оскаржуваної копії постанови 17.10.2019 року жодним чином не підтверджує, що позивач не була обізнана про наявність постанови про стягнення виконавчого збору до 17.10.2019 року.

Разом з цим, позивачем до клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження постанови у виконавчому провадженні №56145469 також не надано до суду жодних доказів, які свідчать про не направлення позивачу копії оскаржуваної постанови в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, твердження позивача про те, що 30.09.2019 року увечері сусіди позивача передали її поштове відправлення, в якому містилася копія постанови про відкриття іншого виконавчого провадження без номера від 12.07.2017 року, прийнята державним виконавцем Тріфоновим О.Ю., який під час телефонної розмови повідомив позивачу, що в Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області існує ще одне виконавче провадження №56145469 по примусовому виконанню виконавчого напису №245, виданого 12.02.2018 року приватним нотаріусом Зоріною Н.В. не беруться судом до уваги як докази поважності причин пропуску строку звернення до суду, оскільки ці твердження не підтвердженні жодними доказами з боку позивача.

Судом також відхиляють твердження позивача про те, що ознайомлення з наявністю відкритого виконавчого провадження неможливо без відповідного ідентифікатора доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження з огляду на положення ч. 1 ст. 9 «Про виконавче провадження», яка передбачає функціонування єдиного реєстру боржників та відомості якого є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Щодо необізнаності позивача стосовно виконавчого напису №245, виданого 12.02.2018 року приватним нотаріусом Зоріною Н.В., суддя зазначає наступне.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір №014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року та договір іпотеки від 10.04.2007 року.

При цьому, позивач обізнана про те, що 17 травня 2018 року стягувач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив права вимоги за договором іпотеки Публічному акціонерному товариству «Оксі Банк», яке в подальшому відступило права вимоги за кредитним договором товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», яке, в свою чергу, відступило право вимоги громадянину ОСОБА_2 .

Водночас, з копій наданих позивачем зазначених договорів про відступлення права вимоги, які посвідчені нотаріально, вбачається, що ці договори укладено за згодою позивача, а також вбачається, що кредитором вживались заходи зі стягнення заборгованості з боржника ( ОСОБА_1 ) у судовому та позасудовому порядку.

Отже, з урахуванням викладеного, вбачається що принаймні з 17.05.2018 року позивач вже могла дізнатися про існування заходів зі стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року, в тому числі, в позасудовому порядку.

Суддя враховує, що позивач проходила курс лікування в денному стаціонарі з 23.09.2019 року по 04.10.2019 року, проте, позивачем не зазначено причин неможливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження до 17.10.2019 року. В свою чергу, посилання позивача на те, що вона після отримання 30.09.2019 року від її сусідів листа з копією постанови по іншому виконавчому провадженню, дізналась про наявне виконавче провадження №56145469, в якому прийнято оскаржувану нею постанову, як вже зазначено судом, - є лише доводами позивача, які не підтверджені нею жодними доказами.

Враховуючи вищевикладене судом, оцінюючи у сукупності доводи позивача, суддя дійшов висновку, що останньою не доведено поважності причин пропуску строку звернення до суду, визначеного ч.2 ст.287 КАС України, з даною позовною заявою до адміністративного суду.

Отже, суд вважає, що підстави поновлення строку звернення до суду, які вказані позивачем у клопотанні про поновлення процесуального строку на оскарження постанови у виконавчому провадженні №56145469, є неповажними, а клопотання про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає.

Крім того, як вже зазначено судом, клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження постанови у виконавчому провадженні №56145469 разом із додатками на 4-х арк. та позовна заява з додатками на 39 арк. були подані до суду лише в одному примірнику (без їх копій для відповідача), чим не дотримано вимог ухвали суду від 04.11.2019 року.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи те, що позивач не навела поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, а причини пропуску строку, які наведені позивачем у клопотанні про поновлення процесуального строку на оскарження постанови у виконавчому провадженні №56145469, судом визнано неповажними, суддя дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Також, суддя вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.9, 120, 122, 123, 169, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення процесуального строку на оскарження постанови у виконавчому провадженні №56145469 - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови - повернути позивачеві без розгляду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя О.М. Соколенко