Справа № 813/1971/16
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

28 листопада 2019 року
Київ

справа №813/1971/16
адміністративне провадження №К/9901/20616/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Кашпур О.В.,
суддів Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів і зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року, прийняту в складі головуючого судді Кузана Р.І., та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого Сапіги В.П., суддів Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,
у с т а н о в и в :
І. Короткий зміст позовних вимог
1. У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі Північне регіональне управління), Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому просив:
визнати протиправним і скасувати наказ начальника Північного регіонального управління (І категорії) від 19 квітня 2016 року №69-ОС «По особовому складу» в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні начальника Північного регіонального управління (остання займана посада: начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » III категорії (тип Б) 6 прикордонного загону (І категорії)), без права носіння військової форми одягу;
визнати протиправним і скасувати наказ начальника Луцького прикордонного загону від 17 травня 2016 року №109-ос «По особовому складу» в частині виключення зі списків особового складу та зняття з усіх видів забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні начальника Північного регіонального управління (остання займана посада: начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » III категорії (тип Б));
визнати протиправним і скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16 березня 2016 року №134-КП «Про підсумки оперативно-службової діяльності в період з 09.03.2016 по 16.03.2016» в частині оголошення догани начальнику відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшому лейтенанту ОСОБА_1 ;
зобов`язати Північне регіональне управління (І категорії) поновити старшого лейтенанта ОСОБА_1 на посаді начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » III категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 або, за його згодою, на іншій рівній з попередньою посаді, та поновити у списках особового складу і всіх видів забезпечення;
стягнути з Північного регіонального управління (І категорії) на користь ОСОБА_1 грошове та матеріальне забезпечення за час вимушеного прогулу, яке він недоотримав внаслідок незаконного звільнення, зарахувавши зазначений період до вислуги років (як у календарному, так і у пільговому обчисленні) та до строку вислуги у військовому званні.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та не дотримано встановленої процедури накладення такого стягнення. ОСОБА_1 уважає оскаржувані накази необґрунтованими та протиправними, прийнятими з порушенням норм чинного законодавства.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
3. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано наказ начальника Північного регіонального управління (І категорії) від 19 квітня 2016 року №69-ОС «По особовому складу» в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону №2232-XII старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні начальника Північного регіонального управління (остання займана посада: начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » III категорії (тип Б) 6 прикордонного загону (І категорії)), без права носіння військової форми одягу. Визнано протиправним і скасовано наказ начальника Луцького прикордонного загону від 17 травня 2016 року №109-ос «По особовому складу» в частині виключення зі списків особового складу та зняття з усіх видів забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні начальника Північного регіонального управління (остання займана посада: начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » III категорії (тип Б)). Визнано протиправним і скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16 березня 2016 року №134-КП «Про підсумки оперативно-службової діяльності в період з 09.03.2016 по 16.03.2016» в частині оголошення догани начальнику відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшому лейтенанту ОСОБА_1 . Поновлено старшого лейтенанта ОСОБА_1 на посаді начальника відділу прикордонної служби «Вичівка» ІІІ категорії (тип Б) Луцького прикордонного загону та в списках особового складу і всіх видів забезпечення з 18 травня 2016 року. Стягнуто з Північного регіонального управління (І категорії) на користь ОСОБА_1 32443,07 грн грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. Постанову в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення на його користь грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 6674,99 грн звернуто до негайного виконання.
4. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року апеляційну скаргу Луцького прикордонного загону залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року без змін.
5. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Луцьким прикордонним загоном не обґрунтовано належними і допустимими доказами наявності достатніх підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та дотримання процедури накладення такого стягнення. Відповідачами не доведено правомірності оскаржуваних наказів.
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погоджуючись із постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року, посилаючись на порушення судами норм права, Луцький прикордонний загін подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
7. Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними та необґрунтованими, винесеними з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник указує на те, що оскаржувані накази є правомірними, прийнятими відповідачами згідно з вимогами чинного законодавства, а тому скасуванню не підлягають.
IV. Позиція інших учасників справи
8. Позивачем подано письмове заперечення на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки вони ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
9. Північним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України відзив на касаційну скаргу не подано.
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
11. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України) викладено у новій редакції.
12. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
13. Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
14. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 лютого 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду.
15. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07 червня 2019 року касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду: Кашпур О.В. (судді-доповідачу, головуючому судді), ОСОБА_2 , Уханенку С.А., яку ухвалою від 02 липня 2019 року прийнято до провадження.
16. Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2019 року справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 28 листопада 2019 року.
VI. Стислий виклад обставин справи, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
17. 20 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та ректором Національної академії Державної прикордонної служби України імені Б.Хмельницького генерал-лейтенантом ОСОБА_3 укладено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України.
18. З 21 червня 2013 року ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді начальника відділу прикордонної служби «Вичівка» III категорії (тип Б) Луцького прикордонного загону у військовому званні «старший лейтенант» (звання присвоєно 22 червня 2015 року).
19. Наказом начальника Луцького прикордонного загону від 22 січня 2016 року №100-аг «Про результати службового розслідування» за порушення вимог статей 273, 275, 276 Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29 грудня 2009 року №1040, а саме незадовільну організацію прикордонного контролю в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Прикладники», ОСОБА_1 оголошено догану.
20. Наказом начальника Луцького прикордонного загону від 16 березня 2016 року №134-КП «Про підсумки оперативно-службової діяльності в період з 09.03.2016 по 16.03.2016» за порушення вимог наказу начальника Луцького прикордонного загону від 17 грудня 2015 року №56 т-од «Про оперативно-службову діяльність у 2016 році» начальнику відділу прикордонної служби «Вичівка» старшому лейтенанту ОСОБА_1 оголошено догану.
21. 29 березня 2016 року начальником 6 прикордонного загону у зв`язку з накладенням протягом року на позивача двох дисциплінарних стягнень (догани, оголошеної наказом начальника загону від 22 січня 2016 року №100-аг та догани, оголошеної наказом начальника загону від 16 березня 2016 року №134-КП) внесено подання про звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 з військової служби у відповідності до пункту 284 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009.
22. У акті від 29 березня 2016 року про відмову від підпису документів щодо звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту стверджується, що ОСОБА_1 ознайомився з поданням на звільнення та аркушем бесіди, проте від їх підпису відмовився.
23. Рішенням атестаційної комісії Північного регіонального управління, оформленим протоколом від 18 квітня 2016 року №11, ОСОБА_1 рекомендовано звільнити з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту.
24. Наказом начальника Північного регіонального управління (І категорії) від 19 квітня 2016 року №69-ОС «По особовому складу» припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби в запас старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника Північного регіонального управління (остання займана посада: начальник відділу прикордонної служби «Вичівка» ІІІ категорії (тип Б) 6 прикордонного загону (І категорії)), без права носіння військової форми одягу, за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону №2232-XII. Підставою вказано: подання начальника прикордонного загону від 29 березня 2016 року; рішення атестаційної комісії регіонального управління від 18 квітня 2016 року №11.
25. Наказом начальника Луцького прикордонного загону від 17 травня 2016 року №109-ос «По особовому складу» позивача з 17 травня 2016 року виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.
VІІ. Джерела права й акти їхнього застосування
26. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
27. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
28. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначаються Законом №2232-XII.
29. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються вказаним Законом та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби та іншими нормативно-правовими актами.
30. За змістом частини шостої статті 2 Закону №2232-XII одним із видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу.
31. Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про Державну прикордонну службу України» від 03 квітня 2003 року №661-IV (далі Закон №661-IV; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
32. Відповідно до частин другої, третьої статті 10 Закону №661-IV прикордонний загін є основною оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладаються охорона певної ділянки державного кордону самостійно чи у взаємодії з іншими органами охорони державного кордону та Морською охороною, забезпечення дотримання режиму державного кордону і прикордонного режиму, а також здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів. До складу прикордонного загону можуть входити прикордонні комендатури, відділи прикордонної служби, прикордонні застави, контрольно-пропускні пункти, відділення прикордонного контролю.
33. Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі Статут внутрішньої служби; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), дія якого поширюється, в тому числі на Державну прикордонну службу України.
34. Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі Дисциплінарний статут; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
35. У статті 1 Дисциплінарного статуту зазначено, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
36. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків (стаття 4 Дисциплінарного статуту).
37. У частині першій статті 45 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.
38. Згідно зі статтею 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.
39. Відповідно до статей 83, 84 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
40. За приписами частин першої третьої статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) також сержантові (старшині). Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
41. Статтею 86 Дисциплінарного статуту передбачено, що після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
42. Відповідно до статті 87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування протягом місяця від дня його закінчення.
43. Згідно зі статтею 98 Дисциплінарного статуту під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.
44. Статтею 284 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України визначено, що військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.
45. Відповідно до статті 299 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України у разі незаконного звільнення з військової служби військовослужбовця, який проходив військову службу за контрактом, він підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій ніж попередня, посаді з дня прийняття рішення про поновлення на військовій службі. У разі поновлення військовослужбовця на військовій службі начальник органу Держприкордонслужби, який прийняв рішення про таке поновлення, одночасно вирішує в установленому законодавством порядку питання щодо виплати йому грошового забезпечення та видачі матеріального забезпечення за час вимушеного прогулу, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення. Зазначений період зараховується військовослужбовцю до вислуги років (як у календарному, так і пільговому обчисленні) та до строку вислуги у військовому званні.
VІІІ. Позиція Верховного Суду
46. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що підставою для звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас стала наявність у нього на момент внесення подання про звільнення з військової служби двох дисциплінарних стягнень у вигляді догани.
47. Позивачем, зокрема оскаржується і наказ начальника Луцького прикордонного загону від 16 березня 2016 року №134-КП «Про підсумки оперативно-службової діяльності в період з 09.03.2016 по 16.03.2016» в частині оголошення йому догани, який послужив прийняттю в подальшому оскаржуваних наказів від 19 квітня 2016 року №69-ОС та від 17 травня 2016 року №109-ос.
48. Перед винесенням наказу від 16 березня 2016 року №134-КП про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани службове розслідування не проводилося та письмові пояснення в останнього не відбиралися.
49. Згідно з наказом від 16 березня 2016 року №134-КП підставою для накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення було порушення ним вимог наказу начальника Луцького прикордонного загону від 17 грудня 2015 року №56 т-од «Про оперативно-службову діяльність у 2016 році», проте не вказано в чому саме полягають такі порушення.
50. Суть порушення позивачем військової дисципліни викладена у службовій записці заступника начальника штабу начальника відділу прикордонного контролю штабу підполковника ОСОБА_4 від 15 березня 2016 року.
51. Позивач стверджував і цього не заперечував відповідач, що зі змістом службової записки та підставами притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ознайомлено не було, жодних пояснень з приводу вказаних у службовій записці порушень від позивача ніхто не вимагав, а тому командиром при накладенні дисциплінарного стягнення не було дотримано відповідної процедури і не враховано характер проступку та ступінь вини позивача. На думку позивача, відсутні фактичні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
52. Щодо твердження про те, що начальнику Луцького прикордонного загону стало відомо про вчинення позивачем правопорушення 15 березня 2016 року саме з службової записки, складеної заступником начальника штабу начальником відділу прикордонного контролю штабу підполковником ОСОБА_4 , то суд апеляційної інстанції обґрунтовано не погодився з таким, оскільки з наданої відповідачем суду копії службової записки вбачається, що вона зареєстрована відділенням документального забезпечення Луцького прикордонного загону 17 березня 2016 року, тобто на наступний день після винесення відповідачем оскаржуваного наказу №134-КП.
53. Надаючи оцінку зазначеним обставинам суди першої та апеляційної інстанцій правильно враховували те, що наказ від 16 березня 2016 року №134-КП доводився до підрозділів телеграмою від 21 березня 2016 року №570, проте в ній був відсутній запис про оголошення догани позивачеві. Відповідачами не доведено суду належними та допустимими доказами факт порушення позивачем військової дисципліни як об`єктивної сторони дисциплінарного проступку і не надано доказів доведення до відома позивача суті порушення ним військової дисципліни при оголошенні йому стягнення у вигляді догани.
54. Однією з обставин, які потрібно довести при здійсненні дисциплінарного проступку, є вина працівника в невиконанні або неналежному виконанні покладених на нього службових обов`язків. Працівника не можна притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість.
55. Ураховуючи встановлені судами обставини справи Верховний Суд уважає, що вони правомірно виходили з того, що при обранні позивачеві такого заходу стягнення як догана, Луцьким прикордонним загоном не було в достатній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяння шкоди та обставини, за яких було вчинені виявлені порушення. Також не було відібрано пояснень позивача щодо виявлених порушень для повного, всебічного та об`єктивного розгляду дисциплінарного проступку.
56. За таких обставин суди попередніх інстанцій обґрунтовано визнали неправомірним застосування до ОСОБА_1 заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани, оскільки відповідач не довів належними і допустимими доказами наявності достатніх підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та дотримання процедури накладення такого стягнення, а тому оскаржуваний наказ від 16 березня 2016 року №134-КП є протиправним і правильно скасований судами.
57. Також Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій у тій частині, що похідними є прийняті на підставі наказу начальника Луцького прикордонного загону від 16 березня 2016 року №134-КП наказ начальника Північного регіонального управління (І категорії) від 19 квітня 2016 року №69-ОС про припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби в запас старшого лейтенанта ОСОБА_1 за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону №2232-XII і наказ начальника Луцького прикордонного загону від 17 травня 2016 року №109-ос про виключення позивача зі списків особового складу та зняття з усіх видів забезпечення з 17 травня 2016 року, які, з урахуванням протиправності наказу від 16 березня 2016 року №134-КП, також є протиправними та обґрунтовано скасовані судами з поновленням ОСОБА_1 на військовій службі на посаді, яку він обіймав до звільнення, та стягненням грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
58. Доводи, викладені у касаційній скарзі, наведених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують і зводяться до переоцінки доказів.
59. Верховний Суд звертає увагу на те, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
60. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
61. За таких обставин, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
IХ. Судові витрати
62. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.
2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року в справі №813/1971/16 залишити без змін.
3. Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий: О. В. Кашпур
Судді: О. Р. Радишевська
С. А. Уханенко