Справа № 460/3671/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
29 листопада 2019 року м. Рівне№460/3671/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М., після одержання позовної заяви
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у якій позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу підвищення та надбавки до пенсії у розмірах, передбачених статтями 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу доплату до пенсії відповідно до статті 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням раніше виплачених сум, а також здійснити перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю особам, віднесеним до 3 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до частини третьої статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 171 КАС України перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, суддею з`ясовано наступне.
У частині п`ятій статті 160 КАС України визначено вимоги до змісту позовної заяви, серед яких відповідно до пункту 2 цієї норми у позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
В порушення вказаної норми КАС України у позовній заяві не зазначено реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номеру і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу) позивача, а також не вказано ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача.
Також, згідно з частиною четвертою статті 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
При цьому, вимоги щодо допустимості доказів встановлені, зокрема частиною першою статті 74 КАС України, відповідно до якої суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Частиною другою статті 94 КАС України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.
Крім того, згідно з частиною четвертою статті 94 КАС України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Згідно з вимогами пункту 5.27 Національного стандарту України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55 відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "Підпис".
При цьому, суд зауважує, що згідно з пунктом 1.1 вказаного Стандарту, його вимоги поширюються на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності, зокрема, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності.
Тобто, вимоги щодо порядку засвідчення копії документа, встановлені ДСТУ 4163-2003 поширюються на позивача.
Проте, до позовної заяви позивачем додано копії документів, які не засвідчені у порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема у пункті 5.27 ДСТУ 4163-2003 (крім листа від 11.11.2019 № Х-3043/07.1-59, заяви від 01.11.2019, довідок від 22.11.2019 № 5134 та № 5137).
Також, в порушення пункту 8 частини п`ятої статті 160 КАС України, зазначаючи перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, у позовній заяві не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.
Крім того, відповідно до пункту одинадцятого частини п`ятої статті 160 КАС України, у позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Позивачем не дотримано вимог зазначеної вище норми та не викладено власне письмове підтвердження.
Також, відповідно до частини першої статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
В порушення зазначеної норми КАС України позивачем не додано до позовної заяви її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів, для відповідача.
При цьому суд зазначає, що у переліку додатків у позовній заяві за порядковим № 7 позивачем зазначено "Копія позовної заяви з додатками" та за порядковим № 4 "Довідка Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області", які виявились відсутніми серед додатків до позовної заяви, поданих суду, про що уповноваженими працівниками відділу ВДЗ (канцелярії) суду складено Акт про відсутність вкладень у конверті (пакеті) від 27.11.2019 № 303.
Окрім того, за правилами частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У позовній заяві позивач клопоче про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито".
Суд зазначає, що згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.01.1993 № 7-93, платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.
В той же час, за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів зокрема, справляється судовий збір, правові засади справляння якого, платників, об`єкти та розміри ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (надалі Закон № 3674).
Пільги щодо сплати судового збору визначені у статті 5 Закону № 3674, згідно з пунктом 10 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
До позовної заяви позивачем додано копію (не засвідчену у встановленому порядку) посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що, враховуючи наведену норму частини першої статі 5 Закону № 3674 не надає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору. Відтак позивач несе обов`язок зі сплати судового збору на загальних підставах.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року установлено в розмірі 1921 грн.
Частиною другою статті 4 Закону № 3674 встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання позову до адміністративного суду.
Так, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлена ставка судового збору, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зі змісту позовних вимог судом встановлено, що позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови нарахувати та виплатити за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 доплату до пенсії та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, а також зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу доплату до пенсії та додаткову пенсію.
Суд враховує, що за висновками Верховного Суду України у постанові від 14.03.2017 вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.
Таким чином, поданий позивачем адміністративний позов містить одну вимогу немайнового характеру, тому за подання до суду даного позову належить сплатити судовий збір в розмірі 768,40 грн (1921 грн х 0,4).
Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на викладене позовну заяву слід залишити без руху.
Недоліки позовної заяви слід усунути шляхом подання до суду заяви на усунення недоліків із зазначенням дати та номера справи, до якої долучити позовну заяву, оформлену у відповідності з вимогами статті 160 КАС України та копії письмових доказів, оформлених у відповідності до статті 94 КАС України, з урахуванням висновків суду, а також документа про сплату судового збору у сумі 768,40 грн.
Виправлену позовну заяву та її додатки слід подати в кількості примірників для суду та відповідача.
Керуючись статтею 169 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя ОСОБА_2 ОСОБА_3