Справа № 461/7779/18
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 461/7779/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Телецький О.О.,

за участю:

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача Сивоус С.С.,

третя особа не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 в якому, з урахуванням заяви від 20.05.2019 вх. № 17367, просить суд скасувати постанову про накладення штрафу № ЛВ753/459/АВ/ФС від 20.08.2018.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що уповноваженими посадовими собами Головного управління Держпраці у Львівській області винесено оскаржувану постанову на про накладення штрафу за прийняття на посаду помічника адвоката ОСОБА_2 без укладення трудового договору. Проте зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо трудових відносин ОСОБА_2 з позивачем. ОСОБА_2 не звертався до позивача з відповідною заявою про прийняття на роботу, не виконував обов`язків помічника адвоката на робочому місці, не дотримувався і не зобов`язувався дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, ОСОБА_2 також не виконував усних чи письмових вказівок ОСОБА_3 . Позивач звертає увагу, що ОСОБА_2 не виплачувалась заробітня плата в строки передбачені трудовим законодавством та не виплачувалась заробітня плата за фактично виконаний обсяг робіт або надання послуг. Посадові особи Головного управління Держпраці у Львівській області не взяли до уваги те, що ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець в Рогатинській державній адміністрації Івано - Франківської області. Звертає також увагу на те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена під час перебування ОСОБА_1 у відпустці та за його відсутності.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву від 20.06.2019 (вх. № 21621). Зазначає, що під час інспекційного відвідування адвоката ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_2 прийнятий на посаду помічника адвоката без укладення трудового договору. Згідно з Законом України від 19.12.2009 «Про адвокатуру» адвокат може мати помічника або кількох помічників із числа осіб, які мають вищу юридичну освіту. Умови роботи визначаються контрактом між адвокатом (адвокатським об`єднанням) і помічником адвоката з додержанням законодавства про працю. Відповідно до Закону України від 05.07.2012 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може мати помічників з числа осіб, які мають повну вищу юридичну освіту. Помічники адвоката працюють на підставі трудового договору (контракту), укладеного з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, з додержанням вимог цього Закону і законодавства про працю. Оскільки адвокатом ОСОБА_1 не укладено трудового договору з помічником адвоката ОСОБА_2., Головним управлінням Держпраці у Львівській області застосовано до позивача фінансову санкцію за порушення ст. 24 КзПП України, згідно абз. 2 . ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України.

Позивач подав до суду відповідь на відзив від 26.06.2019 (вх. № 22455) та пояснення. Зазначає, що відповідачем не доведено фактичний допуску ОСОБА_2 до роботи, не надано доказів про те, що ОСОБА_2 наполягав на укладенні трудового договору. ОСОБА_2 жодних усних чи письмових розпоряджень адвоката ОСОБА_1 не виконував. Також звертає увагу, що інспектор Яворівська О.Г. під час здійснення своїх посадових обов`язків, зокрема під час здійнення інспекційного відвідування та складення протоколу вчинила кримінальні правопорушення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 подав до суду заяви від 15.03.2019 (вх. № 8419, від 03.06.2019 (вх. № 1741 ел), від 10.07.2019 (вх. 2196 ел), від 11.07.2019 (вх. № 2212 ел), від 15.07.2019 (вх. № 2237 ел), від 16.07.2019 (вх. № 2265 ел), від 17.07.2019 (вх. № 2282 ел), від 18.07.2019 (вх. № 2291 ел), від 18.10.2019 (вх. № 3353 ел). Вказує, що є інвалідом з дитинства. З 04.05.2009 по 21.06.2018 дійсно був помічником адвоката ОСОБА_1 Позивачем видане відповідне розпорядження та вречено посвідчення помічника адвоката. В 2018 році ОСОБА_2 припинив правовідносини з адвокатом ОСОБА_1, у зв`язку з тим, що вирішив складати іспити на право зайняття адвокатською діяльністю в КДКА Львівської області. Зазначає, що протягом дев`яти років ОСОБА_2 виконувались функції помічника адвоката відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», укладались угоди з клієнтами, посвідчення помічника адвоката ОСОБА_2 пред`являлись в судах, прокуратурах, поліції, органах влади і місцевого самоврядування. Вказує також, що Рада адвокатів Львівської області вважає, що в ОСОБА_2 немає жодного юридичного стажу, порушує його права як інваліда, що є його дискримінацією.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові, відповіді на відзив та поясненнях, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не прибув. Подав заяви від 03.02.2019 (вх. № 5087), від 19.07.2019 (вх. № 2311 ел), від 19.07.2019 (вх. № 2307 ел), від 22.07.2019 (вх. 32320 ел), від 22.07.2019 (вх. № 2319 ел), від 18.10.2019 (вх. № 3354 ел), відповідно до яких просить усі судові засідання проводити без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

На підставі наказу від 24.07.2018 № 1669-П та направлення від 24.07.2018 інспектором праці - головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Львові Яворівською О.Г. проведено інспекційне відвідування адвоката ОСОБА_1 щодо дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманим працівником, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії працівників на час виконання державних або громадських обов`язків.

За результатами проведеного інспекційного відвідування складено акт від 25.07.2018 № ЛВ753/459/АВ відповідно до якого встановлено порушення адвокатом ОСОБА_1 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, оскільки ОСОБА_2 прийнято на посаду помічника адвоката без укладення трудового договіру. Вказано, що під час інспекційного відвідування адвокатом ОСОБА_1 надано заяву у якій ОСОБА_2 просить прийняти його безоплатно на посаду помічника адвоката ОСОБА_1 , у зв`язку бажанням здавати іспити у Львівській обласній колегії адвокатів для отримання свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю, оскільки має намір реєструватись приватним підприємцем в міській раді м. Рогатина по місцю свого фактичного проживання. Згідно з розпорядженням від 04.05.2019 ОСОБА_2 прийнято на посаду помічника адвоката з 04.05.2009 без випробувального терміну та без виплати заробітньої плати. У вказаному розпорядженні передбачено, що ОСОБА_2 буде реєструватись в ДПІ Рогатинського району Івано - Франківської області приваним підприємцем для здійснення в майбутньому самостійної юридичної діяльності. З аналізу наданих для огляду документів встановлено, що ОСОБА_2 погодився працювати на посаді помічника адвоката без випробувального терміну та без виплати заробітньої плати. Відповідно до розпорядження «Про припинення стажування ОСОБА_2 » враховуючи намір ОСОБА_2 у 2018 році здавати іспити в раді адвокатів Львівської області з метою отримання адвокатського свідоцтва, стажування юриста ОСОБА_4 у адвоката ОСОБА_1 припинено з 21.06.2018.

20.08.2018 начальник Головного управління Держпраці у Львівській області Вільхова О.О., розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта інспекційного відвідування від 25.07.2018 № ЛВ753/459/АВ винесено постанову № ЛВ753/459/АВ/ФС про накладення штрафу. Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 порушено вимоги ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, оскільки з прийнятим на посаду помічника адвоката ОСОБА_2 не було укладено трудового договору. Керуючись ст. 259 Кодексу законів про працю України, ст. 54 Закону України «Про зайнятість населення», ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 та на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України на адвоката ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 111690 грн.

Вважаючи постанову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (надалі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який, серед іншого, реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема Головне управління Держпраці у Львівській області.

Відповідно до п.п. 5 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з питань праці в області. затвердженого наказом Мінсоцполітики від 27.03.2015 № 340 управління на виконання покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Згідно п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Відповідно до пунктів 19-21 Порядку № 295, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 ( далі - Порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Згідно з п. 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Відповідно до п. 4 Порядку № 509 справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Згідно з п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Особі, до якої застосовуються санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Положення п. 6 Порядку № 509 покладає цей обов`язок на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Відповідно до п. 7 Порядку № 509 справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

З огляду на це, обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 813/3415/18.

Представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву долучено докази про виклик ОСОБА_1 на 03.09.2019 для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП. Однак представником відповідача не надано до суду доказів про повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про накладення штрафу. Таким чином, відповідач не довів, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач був повідомлений належним чином у відповіднодості до Порядку № 509.

Щодо встановленого Головним управлінням Держпраці у Львівській області порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 21 КзпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін..

Частиною 1 статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва від 17.03.2004 № 970 ОСОБА_1 має право на зайнятя адвокатською діяльністю.

Відповідно до розпорядження адвоката ОСОБА_1 від 04.05.2009 № 20 «Про прийом на стажування» ОСОБА_2 прийнятий на посаду помічника адвоката ОСОБА_1 з 04.05.2009 без випробувального терміну та без виплати заробітньої плати, оскільки ОСОБА_2 буде реєструватись в ДПІ Рогатинського району Івано-Франківської області як приватний підприємець для здійснення в подальшому самостійної юридичної діяльності у зв`язку із отриманням у 10.05.2004 повної вищої юридичної освіти.

З розпорядженням адвоката ОСОБА_1 від 04.05.2009 № 20 «Про прийом на стажування» ОСОБА_2 ознайомився і згідний, про що свідчить підпис ОСОБА_5 на вказаному розпорядженні.

Згідно з розпорядженням адвоката ОСОБА_1 від 21.06.2018 № 142 «Про припинення стажування ОСОБА_2 » ОСОБА_2 був прийнятий на посаду помічника адвоката ОСОБА_1 , здійснюючого адвокатську діяльність в м. Львів, без випробувального терміну та без виплати заробітньої плати. Враховуючи намір ОСОБА_2 в 2018 році здавати іспити в Раді адвокатів Львівської області з метою отримання адвокатського свідоцтва, стажування юриста ОСОБА_2 припинено у адвоката ОСОБА_1, виключивши його з числа помічників адвоката ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ст. 8 Закону України від 19.12.1992 «Про адвокатуру», який був чинним на час видання розпорядження адвокатом ОСОБА_1 від 04.05.2009 № 20 «Про прийом на стажування», адвокат може мати помічника або кількох помічників із числа осіб, які мають вищу юридичну освіту. Умови роботи визначаються контрактом між адвокатом (адвокатським об`єднанням) і помічником адвоката з додержанням законодавства про працю.

Помічник адвоката може виконувати доручення у справах, які знаходяться у провадженні адвоката, крім тих, що належать до процесуальних повноважень останнього.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 16 Закону України від 05.07.2012 «Про адвокатуру адвокатську діяльність» адвокат може мати помічників з числа осіб, які мають повну вищу юридичну освіту. Помічники адвоката працюють на підставі трудового договору (контракту), укладеного з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, з додержанням вимог цього Закону і законодавства про працю.

Помічник адвоката виконує доручення адвоката у справах, що знаходяться у провадженні адвоката, крім тих, що належать до процесуальних повноважень (прав та обов`язків) адвоката.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 Закону України від 05.07.2012 «Про адвокатуру адвокатську діяльність» стажування полягає в перевірці готовності особи, яка отримала свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту, самостійно здійснювати адвокатську діяльність. Стажування здійснюється протягом шести місяців під керівництвом адвоката за направленням ради адвокатів регіону. Стажистом адвоката може бути особа, яка на день початку стажування має дійсне свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту. Стажування може здійснюватися у вільний від основної роботи час стажиста.

Так, Головним управлінням Дежпраці у Львівській області на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на адвоката ОСОБА_1 . накладено штраф за фактичний допуску працівника, а саме ОСОБА_2 до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Суд зазначає, що відповідно до норм Закону України від 05.07.2012 «Про адвокатуру адвокатську діяльність» ОСОБА_2 не міг стажуватись в адвоката ОСОБА_1 , оскільки на момент видання розпорядження від 04.05.2009 № 20 «Про прийом на стажування», ОСОБА_2 не мав дійсного свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту. Відтак відносини, що виникли між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є стажуванням відповідно до Закону України «Про адвокатуру адвокатську діяльність».

Однак, відповідачем не надано доказів та не доведено фактичний допуск допуск ОСОБА_2 до роботи адвокатом ОСОБА_1., не надано доказів щодо виконання ОСОБА_5 доручень адвоката ОСОБА_1 у справах, що знаходяться у провадженні такого адвоката.

В матеріалах справи наявні угоди на надання юридичних послуг укладені між ОСОБА_2 та клієнтами, однак суд зазначає, що всі угоди укладені від імені ОСОБА_2 . Таким чином, такі угоди не можуть бути належними доказами та підтверджувати виконання ОСОБА_2 доручень адвоката ОСОБА_1 у справах, які знаходяться у провадженні адвоката ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3.8, 3.9 Порядку ведення єдиного реєстру адвокатів України, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 26 від 17.12.2012 (зі змінами та доповненнями) до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться відомості про помічників адвокатів, а саме: прізвище, ім`я, по батькові помічника адвоката; інші відомості, передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Запис в ЄРАУ щодо помічників адвоката вноситься до відомостей ЄРАУ (електронна картка бази даних стосовно конкретного адвоката в ЄРАУ) про адвоката, за яким такий помічник закріплений.

Згідно з п. 3.1, 3.2 Положення про помічника адвоката, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 29.09.2015 № 113 адміністратор бази даних ЄРАУ ради адвокатів регіону на Першому рівні вносить дані про помічника адвоката до ЄРАУ у відповідності до Порядку ведення ЄРАУ, затвердженого Радою адвокатів України, після чого не пізніше ніж в 30-денний строк з дня внесення даних про помічника адвоката до ЄРАУ помічнику видається посвідчення помічника адвоката.

Адвокат, адвокатське бюро чи адвокатське об`єднання, які уклали трудовий договір з помічником адвоката (заявник), звертаються із заявою до ради адвокатів регіону про видачу посвідчення помічника адвоката та внесення відомостей про помічника адвоката до ЄРАУ.

Згідно з п. 3.7, 3.8 вказаного положення посвідчення помічника адвоката видається заявнику особисто або на підставі довіреності, оформленої у відповідності до закону (адвокати, які здійснюють свою діяльність індивідуально, надають нотаріально посвідчену довіреність; довіреність адвокатського бюро/адвокатського об`єднання оформлюється на бланку юридичної особи за підписом керівника та скріплюється печаткою). Рада адвокатів регіону веде журнал видачі посвідчень помічника адвоката, в якому особа, яка отримує таке посвідчення, ставить свій підпис про його отримання.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження від 04.05.2009 № 20 адвокатом ОСОБА_1 видано ОСОБА_2 посвідчення помічника адвоката ОСОБА_1

Однак суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо внесення до Єдиного реєстру адвокатів України відомостей про помічника адвоката ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Таким чином, відповідачем не доведено порушення позивачем ст. 24 КЗпП України, а саме: факту допуску помічника адвоката ОСОБА_2 до роботи без оформлення трудового договору.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що постанова Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20.08.2018 № ЛВ753/459/АВ/ФС є протиправною та підлягає скасуванню.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9 ) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 242 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20.08.2018 № ЛВ753/459/АВ/ФС.

3. Судовий збір в розмірі 1116,090 грн присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області (пл. Міцкевича, 8, м. Львів, 79005, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.11.2019.

Суддя Костецький Н.В.