Справа № 140/1961/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10101/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Запотічного І.І., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

за участі представника відповідача: Боберський І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року (рішення ухвалене у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Андрусенко О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 17.05.2018 року внаслідок травми, контузії, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.01.2019 року № 2, зобов`язання відповідача вирішити питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 17.05.2018 року, з урахуванням проведених виплат по 3 групі інвалідності та факту подання усіх документів передбачених законодавством, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що позивач з 09.05.2014 року по 22.05.2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції. 22.05.2014 року, під час виконання обов`язків військової служби, в ході антитерористичної операції в районі населеного пункту Волноваха Донецької області під час нападу на блокпост незаконними збройними формуваннями отримав численні вогнепальні відламкові поранення м`яких тканин спини, сідниць, задньої поверхні лівого стегна в середній третині та згодом був демобілізований по стану здоров`я. 05.03.2015 року позивачу встановлено 5% втрати професійної працездатності, а 13.10.2016 року 3 групу інвалідності. У зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності позивачу була виплачена компенсація в розмірі 217 500,00 грн. 17.05.2018 року ОСОБА_1 була встановлена 2 група інвалідності, внаслідок чого він звернувся до відповідача з заявою та підтверджуючими документами про виплату компенсації відповідно до чинного законодавства по 2 групі інвалідності з врахуванням виплаченої суми по 3 групі інвалідності. Однак, позивачу відмовили у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки зміна групи інвалідності відбулась понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності. У свою чергу ОСОБА_1 вважає, що ним не було пропущено дворічний термін, оскільки від дати первинного встановлення 3 групи інвалідності (13.10.2016 року) до встановлення 2 групи інвалідності (17.05.2018 року) не пройшло два календарних роки. Просив позов задоволити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як особі з інвалідністю 2 групи з 17 травня 2018 року внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18 січня 2019 року №2. Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 17 травня 2018 року, з урахуванням проведених виплат по 3 групі інвалідності, та факту подання позивачем усіх документів передбачених законодавством, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Міністерство оборони України. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в період з 09.05.2014 року по 22.05.2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 22.10.2014 року №7586.

22.05.2014 року позивач під час виконання обов`язків військової служби в ході антитерористичної операції в районі населеного пункту Волноваха Донецької області під час нападу на блокпост незаконними збройними формуваннями одержав чисельні вогнепальні відламкові поранення м`яких тканин спини, сідниць, задньої поверхні лівого стегна в середній третині. Дана обставина підтверджується довідкою від 18.08.2014 року №3192.

05.03.2015 року ОСОБА_1 встановлено 5% втрати професійної працездатності, що підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0001624.

Як вбачається з витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №4956 від 23.12.2015 року поранення колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , 1980 р.н.: «Численні вогнепальні відламкові поранення м`яких тканин спини, сідниць, задньої поверхні лівого стегна в середній третині» - поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

Витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2647 від 06.10.2017 року встановлено, що травма колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , 1980 р.н.: «Відділені наслідки множинного осколкового поранення, контузії головного мозку (22.05.2014 року) у вигляді після травматичної енцефалопатії з явищами венозного застою, арахноїдальною кистою скроневої долі зліва, вестибулопатією, помірною вазовегетативною дисфункцією, вираженим астенічним розладом. Сечокам`яна хвороба, конкременти обох нирок» - травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини.

13.10.2016 року позивачу первинно встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини. Інвалідність встановлено на строк до 01.11.2017 року. Дату чергового переогляду призначено на 13.10.2017 року. Дані обставини підтверджуються довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №386644.

30.10.2017 року при повторному огляді ОСОБА_1 3 групу інвалідності позивачу встановлено до 01.11.2019 року.

17.05.2018 року ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності у зв`язку пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини. Інвалідність встановлено на строк до 01.06.2019 року.

10.05.2019 року при повторному огляді 2 групу інвалідності ОСОБА_1 встановлено до 10.05.2021 року.

У зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності, позивач через ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Міністерства оборони України про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги.

Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.01.2019 року №2, позивачу відмовлено в призначені одноразової грошової допомоги, оскільки 2 групу інвалідності ОСОБА_1 встановлено понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно пункту «б» частини 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, (далі-військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст), визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №975).

Пунктом 3 Порядку №975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності; у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 1 пункту 6 Порядку №975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Згідно з пунктом 8 Порядку №975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Відповідно до пункту 12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 15 Порядку №975 закріплено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Відповідно до частин 2, 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Таким чином, законодавством України передбачено право військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у випадку встановлення під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи інвалідності, за умови, що встановлення вищої групи інвалідності відбулось протягом двох років після первинного встановлення інвалідності.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що за наслідками первинного огляду 3 групу інвалідності позивачу встановлено з 13.10.2016 року, в той час, як за наслідками повторного огляду 2 групу інвалідності встановлено з 17.05.2018 року.

Згідно витягу з протоколу від 18.01.2019 року №2 єдиною підставою для відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги стало те, що зміна групи інвалідності відбулася понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності.

За таких обставин, апеляційний суд переконаний, оскільки 05.03.2015 року мало місце первинне встановлення позивачу саме ступеня втрати працездатності (5%), тоді як первинне встановлення 3 групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, відбулося 13.10.2016 року, що вбачається із довідки серії 12ААА №386644 із зазначенням у ній «огляд інваліда - первинний».

Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, а її виплата має проводитися з урахуванням раніше виплаченої суми, оскільки з дати первинного встановлення позивачу 3 групи інвалідності (13.10.2016 року) і до повторного огляду та встановлення 2 групи інвалідності (17.05.2018 року) не минуло двох років.

Разом з тим, 23.10.2019 року до Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання, про повернення судового збору, який було сплачено в більшому розмірі, ніж встановлено Законом.

На думку судової колегії апеляційного суду дане клопотання підлягає задоволення з огляду на наступне.

26.09.2019 року Міністерством оборони України сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у справі № 140/1645/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності та зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, у розмірі 2305,20 грн.

30.09.2019 року Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду визначено, що розмір судового збору за подання даної апеляційної скарги становить 1152, 60 грн.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено Законом.

Таким чином, Міністерством оборони України сплачено судовий збір за подання даної апеляційної скарги в більшому розмірі, ніж встановлено Законом, а томі підлягає повернення у розмірі 1152,60 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року у справі №140/1961/19 без змін.

Повернути Міністерству оборони України () надміру сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у справі 140/1961/19 у розмірі 1152,60 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді І. І. Запотічний
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 27.11.2019р.