Справа № 320/4978/19
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року № 320/4978/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України щодо повернення матеріалів та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, що в сумі складає 352400,00 грн.;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, Міністерство юстиції України призначити, нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, що в сумі складає 352400,00 грн.;

- стягнути з Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в сумі 352400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України отримав захворювання, яке призвело до встановлення ІІ групи інвалідності, у зв`язку з чим, на підставі статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" звернувся до начальника Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з заявою та необхідними документами на виплату одноразової грошової допомоги, за результатом розгляду якої, останнім, було направлено відповідне звернення до Міністерства юстиції України щодо виділення асигнувань для виплати одноразової грошової допомоги позивачу, однак міністерством були поверненні документи на доопрацювання. На думку позивача, повернення матеріалів та невиплата одноразової грошової допомоги є незаконною, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачі відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслали.

Частинами 5 та 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, справа розглядалась судом за наявними в ній матеріалами і доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області 20.02.1999, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 у період з 13.12.2002 по 05.03.2018 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України (надалі - ДКВС України), на день звільнення перебував на посаді заступника начальника державної установи "Кагарлицька виправна колонія (№115)" з виробництва.

Позивач був звільнений зі служби з органів ДКВС України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2018 №888/К, що підтверджується відомостями зазначеними в трудовій книжці позивача.

На день звільнення позивач мав вислугу років: - 15 (п`ятнадцять) років, 02 (два) місяці, 23 (двадцять три) дні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач після звільнення був направлений на медико - соціальну експертну комісію Київської області.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №242/ЗВ військово-лікарською комісією встановлено, що на час звільнення 05.03.2018 ОСОБА_1 мав низку захворювань, які ТАК, пов`язані з проходженням служби.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №1026689 від 04.06.2018 за результатами первинного огляду ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності до 04.06.2019 внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби.

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0026652 від 04.06.2018 ступінь втрати працездатності ОСОБА_1 становить 70%.

Постановою ВЛК ДУ "ТМО МВС України в Київській області" від 12.04.2019 №17 відмінено постанову ВЛК ДУ "ТМО МВС України в Київській області" у свідоцтві про хворобу №242/ЗВ від 02.04.2018 та встановлено, що захворювання позивача ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №1026965 від 20.05.2019 за результатами повторного огляду ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 01.07.2019 до 04.06.2022 внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в поліції.

30.05.2019 позивач звернувся до начальника Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби.

30.05.2019 Державна установа "Кагарлицька виправна колонія (№115) провела службове розслідування за фактом встановлення другої групи інвалідності колишньому працівнику державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№115)" капітану внутрішньої служби ОСОБА_1 .

За результатами проведеного службового розслідування було складено висновок, в якому встановлено, що подані позивачем документи є правдивими та вирішено подати матеріали на розгляд до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для прийняття рішення.

У подальшому, на підставі поданих позивачем документів, Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України звернулось до Міністерства юстиції України щодо виділення асигнувань для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності.

Листом від 18.07.2019 №27049/7947-32-19/16.3.2, Міністерством юстиції України матеріали щодо виділення асигнувань для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги повернуто на доопрацювання, у зв`язку з тим, що з дати його звільнення зі служби до дати проходження МСЕК минуло більше як шість місяців.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною п`ятою статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункт.

Частиною 6 статті 100 Закону №580-VIIІ передбачено трирічний строк для реалізації свого права на отримання допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.101 Закону №580-VIIІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Наказом МВС України №4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок №4), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 за №163/28293, та набрав чинності з 29.02.2016.

Порядком №4 визначено механізм та умови виплати одноразової грошової допомоги поліцейському, право на яку встановлено спеціальним законом, що регулює відповідну сферу діяльності, тобто Законом України "Про Національну поліцію".

Так, пунктом 1 Розділу ІІІ Порядку №4 встановлено, що формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у органах поліції, навчальних закладах здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) органів поліції та навчальних закладів, а також фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).

СДНОП визначають обставини настання події та відповідають за правильність кваліфікації нещасних випадків, які призвели до втрати працездатності, згідно із законодавством України.

ВЛК відповідають за перевірку матеріалів на відповідність діагнозу, за яким установлено втрату працездатності, переліку хвороб, отриманих під час проходження служби, згідно із законодавством України.

Підрозділи кадрового забезпечення відповідають за достовірність інформації про періоди служби даним з особової справи та правильність визначення випадків для виплати грошової допомоги, згідно із законодавством України.

Фінансові підрозділи відповідають за правильність обчислення та перерахування до установ банку ОГД згідно з реквізитами, зазначеними в заяві (рапорті) особою, яка має право на цю виплату, згідно із законодавством України.

Керівники органів поліції, навчальних закладів відповідають за правильність призначення сум ОГД, згідно із законодавством України.

Пункт 5 Розділу ІІІ Порядку №4 передбачає, що для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);

3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати);

4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності);

8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пункт 1 Розділу ІV Порядку №4 передбачає, що у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІV Порядку №4 висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє:

1) по центральному органу управління поліції, керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій;

2) у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

3) у навчальних закладах - керівник відповідного органу, закладу або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно з пунктом 3 Розділу ІV Порядку №4 рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Розрахунок потреби в коштах для виплати ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається органами поліції до фінансового підрозділу центрального органу управління поліції, навчальними закладами до фінансового підрозділу Міністерства внутрішніх справ за встановленою формою (додаток 3).

Суд зазначає, що Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, в порушення вищезазначених норм чинного законодавства, не прийняло жодного рішення (наказу) про призначення допомоги, або відмови у її призначенні із зазначенням підстав такої відмови, чим порушено права позивача.

У свою чергу Міністерство юстиції України повернувши документи ОСОБА_1 на доопрацювання, фактично відмовило Центральному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України у виділенні коштів (збільшенні фінансування на вказані потреби), в той час як пункт 5 Розділу ІV Порядку №4 передбачає, що виділення коштів органам поліції для виплати ОГД здійснюється фінансовим підрозділом центрального органу управління поліції шляхом розподілу асигнувань в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України на зазначені цілі.

Тобто, роль Міністерства юстиції України в даному випадку є проведення розподілу коштів, а тому повернення документів на доопрацювання є безпідставним, оскільки міністерство, відповідно до Порядку №4, не наділено правом оцінки і аналізу поданих документів щодо призначеної одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до приписів частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Проте, вказаною нормою встановлено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас, відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може обрати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Ураховуючи вищевикладене, з метою повного та ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, - шляхом визнання протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо неприйняття рішення відповідно до вимог пункту 3 Розділу ІV Порядку №4 та зобов`язання Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги разом з усіма поданими разом з нею документами та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду; визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на доопрацювання.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 134, 139, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо неприйняття рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до вимог пункту 3 Розділу ІV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 за №163/2829 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на доопрацювання.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.