Справа № 480/1286/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 р.Справа № 480/1286/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

спеціаліста Марченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції із Сумським окружним адміністративним судом у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 22.07.19 року по справі № 480/1286/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН"

до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області , Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області

про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області № 3 від 07.03.2019,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "А-Муссон", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №3 від 07.03.2019 року.

В обгрунтовання позовних вимог зазначив, що висновки перевіряючого органу щодо виявлених порушень, викладені в Акті та довідці незаконними, а Припис протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Стверджує, що розрахунок тарифів на послуги, що стали предметом перевірки, здійснювався ТОВ «А-МУССОН» у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2006р. №1010 , постанови Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року №1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів».

08 липня 2019 року рішенням Сумського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Муссон" до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №3 від 07.03.2019 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №3 від 07.03.2019 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що під час перевірки встановлено, що позивачем порушено ряд вимог чинного законодавства, оскільки були виявлені відсутність планової калькуляції до діючих тарифів, відсутність обліку обсягу вивезених відходів, завищення розміру плати для споживачів приватного сектору шляхом безпідставного застосування норм надання послуг з вивезення великогабаритних та ремонтних відходів для населення приватного сектору та фактичне ненадання зазначеної послуги, позивачем неправомірно застосовано норми надання послуг з вивезення великобаритних відходів в розмірі 0,23 куб.м. на рік та ремонтних відходів в розмірі 0,078 куб.м. на рік для населення приватного сектору, які встановлені для одноквартирних будинків з наявністю усіх видів благоустрою, у зв`язку з чим, товариством за період з 19.07.2018 року по 28.02.2019 року було зайво нараховано споживачам 1 087584, 28 грн, в т.ч. отримано необгрунтовану виручку у розмірі 391 769,93 грн. Отже, з викладених підстав, вважає припис Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №3 від 07.03.2019 року законним, обґрунтованим та таким, що скасуванню не підлягає.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на викладені доводи вважає, що судом першої інстанції вірно застосуванні норми матеріального та процесуального права з повним дослідженням доказів та повним встановленням обставин у справі, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представники відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.02.2019 року позивачу було вручено повідомлення про проведення Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області планової перевірки дотримання вимог чинного законодавства ТОВ "А-Муссон" з 25.02.2019 по 11.03.2019 (а.с.45 Т.1).

Наказом Головного управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області від 22.02.2019 №280-ОД доручено завідувачу сектору контролю за регульованими цінами ОСОБА_1 провести у період з 25.02.2019 по 11.03.2019 плановий державний нагляд (контролю) ТОВ "А-Муссон" (а.с.46 Т.1).

На виконання наказу ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області №280-ОД від 22.02.2019, видано направлення №24-10/1371 від 22.02.2019 на проведення перевірки ТОВ "А-Муссон" у період з 25.02.2019 по 11.03.2019 (а.с.47).

В подальшому, уповноваженими особами ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області у визначений період проведено перевірку "А-Муссон", яку оформлено Актом №4 від 07.03.2019 (а.с.48-51, Т.1). До Акту складено довідку (а.с.54-64, Т.1).

Перевіркою встановлено порушення:

- п.5 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги";

- п.10.11 Порядку формування тарифів на послуги вивезення побутових відходів, затверджених постановою КМУ від 26.07.2006 №1010.

У висновках Акту зазначено, про необгрунтований розрахунок обсягів наданих послуг, статті собівартості "паливно-мастильні матеріали", "заробітна плата основних робітників", неправомірне застосування норм надання послуг, відсутність графіків вивезення великогабаритних та ремонтних відходів по приватному сектору та підтверджуючих документів про надання цих послуг, у зв`язку з чим товариством за період з 19.07.2018 по 28.02.2019 було зайво нараховано споживачам 1087584,28 грн., в тому числі отримано необгрунтовану виручку у розмірі 391769,93 грн.

07.03.2019 завідувачем сектору контролю за регульованими цінами ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області складено припис №3 від 07.03.2019 (а.с.52-53, Т.1), яким зобов`язано позивача у місячний термін:

1. усунути порушення порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін шляхом приведення розрахунків тарифів на послуги з організації збирання, вивезення твердих побутових, великогабаритних та ремонтних відходів у відповідності до Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2006 №1010;

2. провести перерахунки зайво нарахованих споживачам приватного сектору коштів за період з 19.07.2018 по 28.02.2019 у сумі 1087584,28 грн.

Також, позивача зобов`язано у триденний термін з моменту виконання припису, повідомити ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області про вжиті заходи.

Не погоджуючись із зазначеним приписом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що тарифи та норми послуг, які перевірялись Держпродспоживслужбою, були встановлені виконавчим комітетом Сумської міської ради, а ТОВ"А-Муссон" не є суб`єктом, що вирішує питання щодо формування, зміни, коригування та затвердження цін/тарифів на вивезення побутових відходів і невідповідності рішення суб`єкта владних повноважень вимогам закону.

Колегія суддів погожується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів врегульовані Законом України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 №1023-XII (далі Закон №1023-XII).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1023-XII, держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Частиною 3 ст.5 Закону №1023-XII встановлено, що захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Відповідно до статтею 26 Закону №1023-XII унормовані повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667 (далі - Положення № 667) регламентовано, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади.

За змістом пунктів 1 та 4 Положення № 667, Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику, зокрема, у сферах здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів та дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Згідно п.4 ч.1 ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах, зокрема, регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) є одним із видів житлово- комунальних послуг за функціональним призначенням.

Згідно ч.2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

За приписами пунктів 1, 6, 8 частини першої статті 18 Закону України "Про ціни і ціноутворення" уповноважені органи мають право: проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Порушення позивачем порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін обґрунтовані Держпродспоживслужбою тим, що встановлення та застосування державних (регульованих) цін встановлено за рахунок включення до планової собівартості послуг з організації збирання, вивезення твердих побутових, великогабаритних та ремонтних відходів необґрунтованих обсягів надання послуг та витрат по статтям «паливно-мастильні матеріали», «заробітна плата основних робітників».

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду справи, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.06.2018р. №342 «Про тарифи на послуги з організації збирання, вивезення твердих побутових, великогабаритних та ремонтних відходів, товариству з обмеженою відповідальністю «А-МУССОН» були встановлені тарифи у розмірі меншому від розрахованих товариством на 5,434,3 відсотки, що свідчить про зменшення виконавчим комітетом Сумської міської ради собівартості послуг по вивезенню ТПВ по населенню багатоповерхових будинків та по приватному сектору.

Апелянт наголошує на тому, що перевірка питання правильності формування тарифів здійснювалась по розрахункам собівартості послуг, які не були відкориговані відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.06.2018 р. № 342.

В ході перевірки були встановлені порушення пунктів 10 та 11 Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2006р. № 1010.

Зокрема, в ході перевірки була встановлена відсутність на товаристві планової калькуляції до діючих тарифів, що на переконання відповідача вплинуло на собівартість наданих послуг.

Колегія суддів зауважує, що у Приписі відповідача вимагалось усунути у місячний термін порушення виявлені при формування тарифів шляхом проведення відповідних розрахунків. При цьому, вимога щодо подання зазначених розрахунків до виконавчого комітету для перегляду тарифів не зазначалася(а.с.28).

Висновок про порушення позивачем порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін полягає в тому, що позивачем безпідставно сформовано тарифи за рахунок включення до планової собівартості послуг з організації збирання, вивезення твердих побутових, великогабаритних та ремонтних відходів необгрунтованих обсягів надання послуг та включення до витрат витрати по статтям «паливно-мастильні - матеріали», заробітна плата основних робітників.

Як вбачаєть ся з наявної в матеріалах справи Довідки № 4 від 07.03.2019 року (стор. 7) аналізом застосованих цін встановлено, що на дату формування тарифів середня ціна на дизельне паливо по Сумській області за даними різних сайтів складала 21,67 - 22,37 грн./л без ПДВ. Формування статті не є економічно обгрунтованою та не відповідає п.10 Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1010, де визначено, що витрати на паливно-енергетичні ресурси визначаються на основі діючих цін, але не вище цін, що склалися на відповідному ринку.

Так, відповідно до пунктів 10 Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2006р. № 1010:

п.10) - До складу прямих матеріальних витрат включаються витрати, пов`язані з використанням: палива та електроенергії. Такі витрати визначаються на основі діючих цін (тарифів) на паливно-енергетичні ресурси, але не вище цін, що склалися на відповідному ринку. У розрахунку витрат, пов`язаних з використанням електроенергії для технологічних потреб, також враховуються витрати на зумовлену електромагнітною незбалансованістю електроустановок технологічно шкідливу циркуляцію електроенергії між джерелами електропостачання та приймачами змінного електричного струму (у разі відсутності приладів обліку величина її потужності визначається відповідно до нормативів);

- матеріалів, запасних частин, купованих комплектувальних виробів, напівфабрикатів та інших матеріальних ресурсів для забезпечення технологічного процесу (витрати визначаються на основі норм використання таких ресурсів та діючих цін (тарифів) на них з виключенням вартості зворотних відходів).

При цьому, згідно п.3 розділу II Постанови КМУ № 1010 формування тарифів на послуги підприємством здійснюється відповідно до річних планів надання послуг і економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних і галузевих нормативів (норм) витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів, ставок податків і зборів (обов`язкових платежів) та цін у планованому періоді, встановлених на підставі прогнозних індексів цін підприємства.

Доводи апелянта про те, що формування статті «заробітна плата основних робітників» не відповідає п.11 Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.07. 2006 року № 1010 (абз. 3,4 стор. 8 Довідки) колегія суддів вважає безпідставним, оскільки пунктом 11 Постанови КМУ № 1010 передбачено що: «витрати з основної заробітної плати виробничого персоналу, діяльність якого безпосередньо пов`язана з технологічним процесом надання послуг, що визначаються виходячи з чисельності персоналу за штатним розписом, установлених на підприємстві тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для керівників, фахівців, технічних службовців».

Як вбачається з наявного в матеріалах справи штатного розпису, згідно якого формувався плановий тариф, до складової тарифу включено витрати по заробітній платі основних працівників, згідно штатного розпису з врахуванням необхідної кількості працівників виходячи з застосування норм часу. При цьому, позивач зазначив, що посадові оклади розраховані виходячи з прожиткового мінімуму для працездатного працівника. (а.с.81--86)

Доказів того, що посадові оклади розраховані з мінімальної заробітної плати, в матеріалах справи відсутні.

При цьому, в матеріалах справи наявні відповідні калькуляції на послуги з вивезення ТПВ на рік (а.с.73, 74).

Таким чином, порушення позивачем порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін не знайшло свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Доводи відповідача щодо неправомірного застосування позивачем норм надання послуг за відсутності графіків вивезення великогабаритних та ремонтних відходів, підтверджуючих документів щодо фактичного надання послуг, колегія суддів вважає безпідставними.

На переконання відповідача, розрахунок обсягів надання послуг для населення приватного сектору не є економічно обгрунтованим оскільки товариством застосовано норми надання послуг визначених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.04.2018 № 208 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.11.2013 № 591 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в місті Суми» зі змінами» для одноквартирних будинків з наявністю усіх видів благоустрою.

Відповідач вважає, що "Приватний сектор" не можна вважати"одноквартирними будинками з наявністю усіх видів благоустрію", тому застосування норми накопичення для приватного сектору не є правомірними.

Так, при перевірці було встановлено вивезення відповідачем великобаритних відходів в розмірі 0,23 куб.м. на рік та ремонтних відходів в розмірі 0,078 куб.м. на рік для населення приватного сектору, які встановлені для одноквартирних будинків з наявністю усіх видів благоустрою за відсутності графіків вивезення великобаритних та ремонтних відходів та підтверджуючих документів щодо фактичного надання цих послуг.

В зв`язку з цим, відповідачем зроблено висновок, що товариством за період з 19.07.2018 року по 28.02.2019 року було зайво нараховано споживачам 1 087584, 28 грн, в т.ч. отримано необгрунтовану виручку у розмірі 391 769,93 грн.

В складеній Довідці (абз. 4 стор. 5 Довідки - а.с. 21) відповідачем зроблений висновок з посиланням фактично на п. 6 (в Довідці вказано як пункт 10) Постанови КМУ № 1070, згідно якого - обсяг надання послуг розраховується на підставі норм, затверджених органом місцевого самоврядування.

При цьому, в ході перевірки встановлено, що ТОВ «А-МУССОН» при розрахунку тарифів керувалось нормами надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в місті Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.11.2013 №591 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в місті Суми» зі змінами внесеними рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.04.2018 №208 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.11.2013 №591 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в місті Суми» зі змінами» та рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 11.12.2018 №684 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.11.2013 №591 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в місті Суми» зі змінами».

Пунктом 6 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року N 1070 визначено, що обсяг надання послуг розраховується на підставі норм затверджених органом місцевого самоврядування.

Висновок відповідача про порушення позивачем вимог п.6 Постанови КМУ 1070, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки норми які застосовує підприємство при розрахунку тарифів та нарахуванні затверджені рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.04.2018 року № 208 «від 18.04.2018 № 208 « Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.11.2013 №591 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в місті Суми» (зі змінами)».

Згідно цього рішення виконкомом СМР затверджені норми надання послуг для:

1.1. багатоквартирних житлових будинків з наявністю усіх видів благоустрою:

з вивезення твердих побутових відходів - 2,27 м3/ рік на одну людину;

великогабаритних відходів - 0,23 м3/ рік на одну людину;

ремонтних відходів - 0,078 м3/ рік на одну людину;

1.2. одноквартирних будинків з наявністю усіх видів благоустрою:

з вивезення твердих побутових відходів - 1,92 м3/ рік на одну людину;

великогабаритних відходів - 0,23 м3/ рік на одну людину;

ремонтних відходів - 0,078 м3/ рік на одну людину.»

У рішенні органу місцевого самоврядування для споживачів послуг приватного сектору норми послуг означені як для «одноквартирних будинків з наявністю усіх видів благоустрою». Іншої назви норми не існує, виконком СМР при встановленні тарифу для приватного сектору брав за основу норму під цією назвою, що підтверджується листом виконавчого комітету СМР від 05.07.2019 року (а.с. 132-133, II том).

Відповідачем не наведено грунтовних пояснень відмінності поняття «одноквартирних будинків з наявністю усіх видів благоустрою» від поняття "будинків приватного сектору". Також не доведено, як така відмінність в поняттях (якщо ці відмінності і передбачені ДБН) впливає на формування тарифів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач цілком обґрунтовано та з урахуванням приписів п.6 Постанови КМУ №1070, згідно якого - обсяг надання послуг розраховується на підставі норм, затверджених органом місцевого самоврядування, керувався рішенням органу місцевого самоврядування для споживачів послуг приватного сектору норми послуг означені як для «одноквартирних будинків з наявністю усіх видів благоустрою».

Доводи апелянта про відсутність підтверджуючих документів щодо фактичного виконання послуг з в великогабаритних та ремонтних відходів по приватному сектору колегія суддів відхиляє, оскільки на підтвердження фактичного виконання (надання) послуг позивачем було надано Договори із споживачами у приватному секторі (а.с.159-164, 187 ІІ том), графіки надання послуг (а.с.143-158, 167-186 ІІ том) .

У відповідності до п.3 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року N 1070, власники або балансоутримувачі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з особою, яка визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Договір про надання послуг укладається відповідно до типового договору, наведеного у додатку 1

На підставі п.п 1 пункту 7 цих правил під час укладання договору про надання послуг сторони узгоджують графік їх надання виходячи з потреби споживача, норм надання та якості послуг.

Згідно ч.8 ст.35 Закону України «Про відходи» великогабаритні та ремонтні відходи у складі побутових відходів мають збиратися окремо від інших видів побутових відходів.

Позивачем погоджені графіки вивезення побутових відходів, у їх складі великогабаритних та ремонтних у договорах зі споживачами послуг, що підтверджується копіями договорів зі споживачами послуг: №15605 від 20.07.2018р., №15600 від 16.07.2018 р., №15601 від 15.07.2018р., які укладені відповідно до типового договору, передбаченого додатком 1 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року N 1070.

За приписами ч.2 п. 2.14 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затв. наказом Міністерства охорони здоров`я України N145 від 17.03.2011 року перевезення великогабаритних і ремонтних відходів необхідно проводити у міру їх утворення, але не рідше одного разу на тиждень.

Частиною 2 п.1 ст.6 Господарського кодексу України визначено, що загальними принципами господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності в межах, визначених законом.

Відповідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, матеріали справи містять примірники Договорів, а також графіки вивезення побутових відходів, тому твердження відповідача про відсутність відповідних графіків колегія суддів вважає безпідставним.

Відповідно ч.2 ст.21 Закону України «Про відходи» органи місцевого самоврядування приймають рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об`єктів поводження з відходами.

За приписами ч.4 ст.35-1 Закону України «Про відходи» під час проектування житлових будинків, громадських, виробничих, складських та інших споруд передбачаються будівництво та облаштування контейнерних майданчиків для роздільного збирання і зберігання побутових відходів, урн для побутових відходів.

Пунктом 2 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.04.2018 року №208 « Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.11.2013 №591 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в місті Суми» (зі змінами)» Департамент інфраструктури міста СМР зобов`язано провести роботу з головами квартальних комітетів приватного сектору з питань узгодження місць складування ремонтних та великогабаритних відходів та надати пропозиції міському голові до 01.06.2018 року.

Як встановлено судом першої інстанції, зазначена вимога не була виконана через незгоду мешканців приватного сектору розташувати місця складування біля власних будинків.

Крім того, згідно ч.6-7 п.1.1 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затв. наказом Міністерства охорони здоров`я України N 145 від 17.03.2011 року передбачена планово-поквартирна система збирання побутових відходів система, яка не передбачає наявності контейнерів, а споживач самостійно завантажує побутові відходи у сміттєвоз, що прибуває за графіком та планово-регулярна система санітарного очищення - система санітарного очищення, що передбачає регулярне (за графіком) перевезення побутових відходів з населених місць до місць їх оброблення (перероблення), утилізації, видалення, знешкодження чи захоронення у терміни, визначені у Санітарних нормах.

У відповідності до 4.1-2 п.3.1.2 Схеми санітарної очистки міста Суми, затв. рішенням виконавчого комітету СМР № 591 від 19.11.2013 року «Про затвердження Схеми санітарної очистки міста Суми» у місті Суми збирання твердих побутових відходів буде проводитися контейнерним та б е з к о н т е й н е р н и м методами.

Безконтейнерний метод слід застосовувати на тих територіях міста де обмежена можливість проїзду сміттєвозів, їх маневрування. За вказаним методом збирання та завантаження ТПВ у сміттєвоз здійснюють безпосередньо мешканці будинків.

Згідно п. 2.16. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затв. наказом Міністерства охорони здоров`я України N 145 від 17.03.2011 року у разі застосування планово-поквартирної системи збирання побутових відходів споживачі самостійно завантажують побутові відходи у сміттєвоз, що прибуває за графіком.

Забороняється виставляти та складувати побутові відходи за межами присадибної ділянки завчасно (раніше однієї години) до прибуття сміттєвозу.

Виконавці послуг з перевезення побутових відходів зобов`язані інформувати населення про графік перевезення побутових відходів.

Планово-поквартирну систему збирання побутових відходів можна застосовувати виключно на території садибної забудови.

Частина 2 пункту 3.19*Державних будівельних норм України Н 360- 92**зазначає, що район садибної забудови може бути сформований окремими житловими чи блокованими будинками з присадибними (приквартирними) ділянками з господарськими будівлями або без них. Забудова цих районів не повинна перевищувати 4-х поверхів. Поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій.

Місця для складування побутових відходів визначаються виключно органами місцевого самоврядування, законодавством України передбачена можливість надання послуг зі збирання вивезення побутових відходів без визначення місць складування побутових відходів та без контейнерів для них.

Доводи апелянта про те, що неповне та неправильне заповнення товариством «А-МУССОН» подорожніх листів вказує на ненадання послуг, вартість яких закладена до складової тарифу, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Так, Законом України від 05.07.2011 р. № 3565-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» у текстах законів України «Про автомобільний транспорт», «;Про дорожній рух» та «;Про міліцію» вилучено посилання на дорожні листи.

Наказ Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29 грудня 1995 року № 488/346 «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля», пунктом 2 якого передбачено обов`язкове застосування подорожнього листа вантажного автомобіля як форми первинного обліку втратив чинність на підставі Наказу Міністерства інфраструктури України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 10 грудня 2013 року № 1005/1454 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29 грудня 1995 року № 488/346.

У ч.7 п.2 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 р. N 207 подорожні лист не значиться як первинний документ обліку роботи вантажного автомобіля.

З огляду на зазначені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невірне заповнення подорожнього листа, або його відсутність не можуть бути доказом ненадання послуги.

З приводу доводів апелянта про невідповідність штатного розпису ТОВ «А-МУССОН» фактичній численності персоналу, колегія суддів вказує на те, що відповідно до ч.3 ст. 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Згідно п.3 Порядку формування тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами, затв. Постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 2006 року №1010 формування тарифів на послуги підприємством здійснюється відповідно до річних планів надання послуг і економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних і галузевих нормативів (норм) витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів, ставок податків і зборів (обов`язкових платежів) та цін у планованому періоді, встановлених на підставі індексів зміни цін виробників промислової продукції.

На момент формування тарифу на послуги складений штатний розпис з врахуванням необхідної кількості працівників з застосування норм робочого часу. Посадові оклади розраховані виходячи з прожиткового мінімуму для працездатного працівника. Вакансії, означені у штатному розкладі відкриті, але не заповнені через нестачу кваліфікованих працівників, особливо водії сміттєвозів.

Тарифи та норми послуг перевірялись Держпродспоживслужбою та були встановлені виконавчим комітетом Сумської міської ради.

Повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг визначені статтею 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги », згідно до підпунктів 2, 3 пункту 3 якої, органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг уповноважені встановлювати ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, затверджувати норми споживання комунальних послуг, здійснювати контроль за їх дотриманням.

Згідно п.1 ст. 10 цього Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Рішення виконавчого комітету Сумської міської ради "Про тарифи на послуги з організації збирання, вивезення твердих побутових великогабаритних та ремонтних відходів, Товариству з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН" №342 від 27.06.2018р. (а.с.30-32, І том) є чинним, відповідно має виконуватись позивачем. Виконання п.1 Припису не узгоджується з положеннями Рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №342 від 27.06.2018р. (а.с.30-32, І том), яке не скасовано в судовому порядку, ніким не оскаржувалось і є чинним і на даний час.

У відповідності ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно вимог Припису «ТОВ А-МУССОН» повинно зробити новий перерахунок за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, яким би ці тарифи були врегульовано та визначено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Припис в даній частині протирічить вимогам законодавчо встановленої процедури формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін, яка регламентована Порядком доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого наказом Мінрегіонбуду України від 30.07.2012 року № 390, та п. 3. Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно яких дії по коригуванню тарифів вимагають оприлюднення та проводяться у термін не менше 45 календарних днів. Але навіть за умов дотримання цих строків ТОВ «А-МУССОН» не може нести відповідальності чи будуть введенні в дію виконкомом Сумської міської ради розраховані згідно вимог Припису тарифи.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач не є суб`єктом, що вирішує питання щодо формування, зміни, коригування та затвердження цін/тарифів на вивезення побутових відходів і невідповідності рішення суб`єкта владних повноважень вимогам закону.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного припису №3 від 07.03.2019 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано належних доказів на обґрунтування правомірності винесення відносно ТОВ «А-МУССОН» оскаржуваного припису.

Доводи апелянта щодо неправомірності неврахування судом першої інстанції відеозапису перевірки колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

У відповідності до ч.І ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 73 названого Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 74 цього Кодексу суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За ст.75. Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Як стверджує апелянт, пояснення, які зафіксовані на електронному носії були надані менеджером з персоналу. Особа на цій посаді відповідає за ведення обліку працівників підприємства, готує накази на прийняття, звільнення, заповнює трудові книжки, тощо, та не є посадовою особою.

Проте, в Акті перевірки відсутнє посилання на той факт, що в ході перевірки було здійснено відеозапис, відсутні технічні дані про апарат, яким здійснено відеозапис.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що менеджер з персоналу не може бути обізнаний щодо діяльності товариства по вивезенню побутових відходів, а у їх складі великогабаритних та ремонтних відходів, у звязку з чим, зафіксовані пояснення не є неналежними доказами, що підтверджують предмет доказування.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів щодо надання послуг з вивезення великогнабаритних та ремонтних відходів, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що в судовому засіданні 27.11.2019 року позивачем було долучено до матеріалів справи додаткову угоду №1 до договору №13-25/5-15 від 11.07.2018 року, згідно якої розділ 2 зазначеного договору доповнено, зокрема, п.2.4.14 "Вивіз великогнабаритних та ремонтних відходів здійснюється з графіком, не менше ніж 2 рази на тиждень".

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 року по справі № 480/1286/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 28.11.2019 року