Справа № 240/10302/19
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Житомир справа № 240/10302/19

категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретар судового засідання Скорик С.В.,

за участю: преставника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Мазур О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_2 із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Житомирській області від 11.03.2019 №Ф-7472-51 у про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 21217 грн 55 коп. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є пенсіонером за віком з 15.03.2005, у зв`язку з чим звільнена від сплати єдиного внеску за себе на підставі положень частини 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". При цьому, позивач вказала що жодного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування нею не укладено, а тому видана вимога про сплату боргу є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 06 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи на 23 вересня 2019 року о 12:30.

23 вересня 2019 року до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшов відзив на позовну заяву вих. №2020/06-30-10-04 від 20 вересня 2019 року, відповідно до змісту якого Головне управління ДФС у Житомирській області позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. Вказує, позивачем до контролюючого органу подано звіти за 2016, 2017, 2018 роки про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, яким позивач самостійно для себе визначила суми єдиного внеску до сплати в розмірі 22 074,26 грн. Оскільки суми поточних нарахувань не сплачені самостійно, тому станом на 28.02.2019 за ФОП ОСОБА_3 виникла недоїмка, що стало підставою для винесення оскаржуваної вимоги (а.с. 28-31).

В підготовчому засіданні, призначеному на 25 жовтня 2019 року о 14:00, в яке прибули представники позивача та відповідача, судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 18 листопада 2019 року об 11:30, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 25 жовтня 2019 року (а.с.55-56).

25 жовтня 2019 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування якого вказала, що ФОП ОСОБА_2 помилково було подано Звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016, 2017, 2018 роки, у зв`язку з цим, 11.10.2019 позивач звернулась до ГУ ДФС у Житомирській області із заявою про скасування вказаних звітів. Однак, відповідачем відмовлено у задоволенні такої заяви, незважаючи на те, що ФОП ОСОБА_2 є пенсіонером за віком. Крім того зазначила, що про існування оскаржуваної вимоги дізналася лише з листа Богунського ДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області (а.с.58).

12 листопада 2019 року через відділ документального суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення до відповіді на відзив (а.с.65-68).

В судове засідання, призначене на 18 листопада 2019 року об 11:30 прибули представник позивача та представник відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з 10.06.2009 ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа - підприємець (а.с.13).

З 04.12.2004 позивач отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 та довідкою №5647 від 24.10.2019 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (а.с. 10, 63).

Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку від 15.11.2016 №327 ФОП ОСОБА_2 перебуває на спрощеній системі оподаткування, платник єдиного податку - 2 група (а.с.14).

11.03.2019 Головним управлінням ДФС України в Житомирській області виставлено ФОП ОСОБА_2 вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-7472-51у на загальну суму 21 217,55 грн за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.6), на підставі самостійно поданих позивачем Звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016, 2017, 2018 роки.

В подальшому, 11.10.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила скасувати подані в 2016, 2017, 2018 роках Звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (додаток 5), що слугували підставою для нарахування заборгованості, як помилково подані.

Головне управління ДФС у Житомирській області листом від 21.10.2019 відмовило у задоволенні такої заяви (а.с.60-62).

Не погодившись із правомірністю вказаної вимоги, ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати і повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 (далі - Закон №2464-VI).

Статтею 1 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI встановлено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 25 Закону №2464-VI передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Разом з тим, згідно з положеннями частини 4 статті 4 Закону №2464-VI, особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Цією нормою передбачено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати за себе єдиного внеску.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XI від 05.11.1991 (чинний на момент призначення пенсії позивачу, далі - Закон №1788-XI) трудові пенсії діляться на пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Право осіб на пенсію за віком, що передбачене частиною першою статті 12 Закону №1788-XI та частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV пов`язується, зокрема, для жінок після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Пенсія за віком є одним із видів пенсійного страхування, яке здійснюється за рахунок коштів, що надходять від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до відповідних страхових фондів і не зараховуються до Державного бюджету України. Саме з цих фондів покриваються витрати на медичні профілактично-реабілітаційні заходи, допомогу на поховання пенсіонерів за віком тощо.

Норма частини четвертої статті 4 Закону №2464-VI кореспондує з нормою пункту 3 Розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 14.04.2015 №435, згідно з якими фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, та члени фермерського господарства звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.

У разі самостійного визначення бази нарахування єдиного внеску фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, члени фермерських господарств, які отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе відповідно до пунктів 10, 11 розділу IV цього Порядку один раз на рік у терміни, визначені пунктами 2, 5 цього розділу. Звітним періодом є календарний рік.

Відповідно до пункту 6 Розділу ІІІ цього Порядку особи, які досягли 16-річного віку, не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4 Закону, не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4, 5, 5-1 частини першої статті 4 Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та уклали договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також члени особистого селянського господарства, які уклали договір на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, формують та подають самі за себе Звіт протягом 30 календарних днів після закінчення строків дії договору.

Звітним періодом є термін дії договору, а якщо договором про добровільну участь передбачено одноразову сплату особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року),- період, за який одноразово сплачено єдиний внесок за попередні періоди.

Слід зазначити, що добровільна участь особи, яка виявила бажання бути платником єдиного внеску, передбачає собою укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як зазначалось раніше, підставою для винесення вимоги Головного управління ДФС у Житомирській області від 11.03.2019 №Ф-7472-51у про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 21217 грн 55 коп за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування стала подача ФОП ОСОБА_2 за 2016, 2017, 2018 роки Звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску.

Однак, як встановлено судом, договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування позивачем не укладався, такий договір у матеріалах даної справи відсутній. Відсутність такого договору не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

При цьому, посилання контролюючого органу на подачу позивачем Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (додаток 5) за 2016, 2017, 2018 роки суд оцінює критично, оскільки подача позивачем звітів за вказаний період не може свідчити про її добровільну участь у системі страхування за відсутності відповідного договору та відповідно дані суми не можуть вважатись узгодженими.

Як зазначила представник позивача, дані звіти були подані ФОП ОСОБА_2 помилково, що підтверджується й поданою нею заявою від 11.10.2019 (а.с.59).

Також слід зазначити, що на момент винесення оспорюваної вимоги у податкового органу була наявна інформація, що позивач є пенсіонером, отже звільнена від сплати єдиного внеску.

Враховуючи відсутність договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, наявність у податкового органу інформації про звільнення позивача від сплати єдиного внеску, податковий орган мав не враховувати подані звіти та не обраховувати як недоїмку, визначені у них суми.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що оскаржена вимога про сплату боргу з єдиного внеску №Ф-7472-51у від 11.03.2019, винесена відповідачем без врахуванням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим є протиправною та підлягає скасуванню.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 20.03.2018 року у справі №805/2195/17-а, від 13.11.2019 у справі №809/127/18, від 05.11.2018 у справі №806/2169/18 та від 22.10.2018 у справі №805/3092/16-а.

Відповідно до пункту 6 Розділу VI "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо, зокрема, вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів підтверджено, а відповідачем в порушення вимог статті 77 КАС України не спростовано наявність правових підстав для винесення вимоги про сплату боргу з єдиного внеску №Ф-7472-51у від 11.03.2019, а тому позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється судом відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Житомирській області від 11.03.2019 №Ф-7472-51 у про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 21217 грн 55 коп.

Стягнути з Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.А.Шуляк

Повне судове рішення складене 28 листопада 2019 року