Справа № 303/5030/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/11167/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

за участі позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДМС України в Закарпатській області на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатського від 10.09.2019 року (рішення ухвалене о 16:23 хв. у м. Мукачево судом у складі головуючого судді Гутій О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДМС України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ПН МЗК 31803 від 21.08.2018 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що оскаржувана постанова серії ПН МЗК 31803 від 21.08.2018 року, винесена з тих підстав, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з вересня 2005 року порушила правила перебування іноземних громадян на території України, а саме проживала по посвідці на постійне місце проживання, яка підлягала обміну у зв`язку з досягненням 25-45 річного віку, за що її притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП. Вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню. В позові зазначає, що 14 липня 2004 року ВГІРФО УМВС України в Закарпатській області видало їй тимчасову посвідку на постійне проживання, в якій зазначено, що вона безстрокова, тобто видана на необмежений термін. Тобто під час отримання посвідки їй ніхто не пояснив, що вона підлягає обміну у зв`язку з досягненням відповідного віку. Зазначає, що 08 травня 2018 року вона звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області із зверненням М-43/6/2101-18 від 08.05.2018 року з проханням видати їй посвідку на постійне проживання, яка б відповідала законодавству, оскільки наданий їй документ не відповідав діючому на час його видачі законодавству , надати можливість ознайомитись з матеріалами міграційної справи та надати копію бланку посвідки, відповідно до ПКМ України за № 1983 від 2002 року. Однак отримала відповідь Головного управління від 23.05.2018 року, яка роз`яснює діюче законодавство на випадок обміну посвідки на постійне проживання. Зазначає, що з даного часу ДМС достеменно було відомо про нібито вчинене нею правопорушення. Просив позов задоволити.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатського від 10.09.2019 року адміністративний позов задоволено частково. Постанову винесену начальником Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Плескач Іваном Івановичем ПН МЗК 31803 від 21.08.2018 року щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 1700 грн. за ч. 1 ст. 203 КУпАП скасовано, а справу надіслано до Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області на новий розгляд.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Головне управління ДМС України в Закарпатській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно тимчасової посвідки на проживання ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вознесенськ Миколаївської області, Україна, громадянка Російської Федерації. Зазначений документ виданий ВГІРФО УМВС України в Закарпатській області 14 липня 2004 року.

21.08.2018 року провідним спеціалістом Мукачівського МВ ГУ ДМС в Закарпатській області Гелетей Я.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗК 31803 відносно громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , згідно з яким остання з вересня 2005 року по сьогодні проживає в м.Мукачево по недійсним документам, тобто без вклеєної фотокартки в посвідці на 45 років, чим порушила ст.203 ч.1 КУпАП (тимчасова посвідка на постійне місце проживання в Україні підлягає обміну при досягненні особою 25-45 років).

Постановою серії ПН МЗК НОМЕР_1 від 21.08.2018 року, винесеною начальником Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Плескач Іваном Івановичем, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. Згідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 з вересня 2005 року порушила правила перебування іноземних громадян на території України, а саме проживала по посвідці на постійне місце проживання, яка підлягала обміну у зв`язку з досягненням 25-45 річного віку.

Відповідно до ч. 1 статті 203 КУпАП порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимоги до постанови в справі про адміністративне правопорушення визначені ст.283 КУпАП. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Судовою колегією встановлено та підтверджується матеріалами справи, що протокол про адміністративне правопорушення було складено 21.08.2018 року біля 13 години в приміщенні Мукачівського міського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, розгляд справи призначений на 21.08.2018 року на 15 годину у приміщенні Мукачівського міського відділу ДМС України в Закарпатській області. Хоча справи про адміністративні правопорушення за ст. 203 КУпАП підлягають розгляду протягом доби, однак суд констатує факт, що час, через який було призначено розгляд справи, не достатній для забезпечення дотримання прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП.

При розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 начальником Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Плескач І.І. не було з`ясовано всі обставини, необхідні для правильного вирішення справи, зокрема щодо спливу чи не спливу строків накладення адміністративного стягнення на позивача, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно п.2 ч.3 ст.286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДМС України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатського від 10.09.2019 року у справі №303/5030/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 27.11.2019р.