Справа № 338/1059/19
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/11610/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2019 року, головуючий суддя Битківський Л.М., ухвалене о 10:52 год. у смт. Богородчани, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Івано-Франківської митниці ДФС України, в якому просив визнати нечинною та скасувати постанову заступника начальника УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС №127/20600/19 від 13 серпня 2019 року у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 15 березня 2018 року він викликався до Івано-Франківської митниці ДФС на 27 березня 2018 року для з`ясування обставин та складання протоколу про порушення митних правил за фактом невивезення автомобіля за межі України. Коли він з`явився і пояснив ситуацію, то жодного протоколу складено не було. Таким чином, Івано-Франківською митницею ДФС уже станом на 15 березня 2018 року було виявлено порушення ОСОБА_1 митних правил за фактом не вивезення транспортного засобу. З моменту вчинення правопорушення пройшло 2 роки та 2 місяці, з моменту виявлення відповідачем цього факту 1 рік та 5 місяців. Таким чином винесена 13 серпня 2019 року постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідачем пропущено строк притягнення до відповідальності, передбачений ст. 467 МК України, через що оскаржена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 13 серпня 2019 року заступником начальника УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Сучаком С.В. винесено постанову у справі про порушення митних правил №127/20600/19. Зазначеною постановою встановлено, що 16 червня 2017 року ОСОБА_1 ввезено на митну територію України транспортний засіб марки VW LUPO, р.н. НОМЕР_1 , і до 26 червня 2017 року зазначений автомобіль не було вивезено за межі митної території України. Станом на 07 лютого 2018 року інформація в ПІК Інспектор та ЄАІС ДМС України щодо вивезення за межі митної території України чи поміщення в інший митний режим транспортного засобу VW LUPO, р.н. НОМЕР_1 громадянином ОСОБА_1 відсутня.

Даною постановою констатовано, що ОСОБА_1 не доставив транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення, а саме: перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, терміном більше, ніж 10 діб.

У зв`язку з цим позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що правопорушення, передбачене ст. 470 МК України, є триваючим та 01.08.2019 року зафіксоване протоколом про порушення митних правил і саме з цієї дати слід відраховувати строк накладення адміністративного стягнення.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України (далі МК України) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із частиною 1 статті 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до частини 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 522 МК України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми видно, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

При цьому, в положеннях МК України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01 грудня 2003 року №22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Отже, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

З матеріалів справи видно, що Митним органом таке правопорушення було виявлено ще 15.03.2018 року, про що свідчить виклик Івано-Франківської митниці ДФС надісланий ОСОБА_1 листом від 15.03.2018 року №397/10/09-70-20 (а.с. 9).

При цьому, постанова про порушення митних правил винесена відповідачем 13.08.2019 року, тобто з пропуском строку притягнення до відповідальності, передбаченим ст. 467 МК України.

Суд першої інстанції не взяв до уваги вищенаведених обставин у справі та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Також , слід зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що в даному випадку оскаржену постанову необхідно визнати протиправною, а не нечинною, як просив позивач у поданому адміністративному позові.

Крім цього, відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2019 року у справі №441/941/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Івано-Франківської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 13 серпня 2019 року №127/20600/19 у справі про порушення митних правил щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 з порушення митних правил, а провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді Н. М. Судова-Хомюк
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 29.11.2019 року.