Справа № 120/3111/19-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

27 листопада 2019 р. Справа № 120/3111/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Тетяни Михайлівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Драло В.О.,

представника позивача: Пономаренко Д.Ю.,

представників відповідача: Тимощука Є.С., Слишинського І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича до Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», у якому просив суд:

визнати протиправною відмову Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» у наданні копій технічної документації на 11/200частку нежитлових приміщень літ. «Б», площею 444,0 кв.м. з АДРЕСА_1 (без виходу техніка за адресою), що викладена у формі листів № 311 від 22.04.2019 року, № 431 від 04.06.2019 року, № 499 від 03.07.2019 року, № 581 від 31.07.2019 року та № 608 від 19.08.2019 року;

зобов`язати Комунальне підприємство «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» надати приватному виконавцю виконавчого округу Вінницької області Турському О.В. на його вимогу належним чином завірені копії технічної документації на 11/200 частку нежитлових приміщень літ. «Б», площею 444,0 кв.м. з АДРЕСА_1 (без виходу техніка за адресою).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 58548630 з примусового виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області № 2-425/10 від 12.05.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ АБ «Укргазбанк». 21.03.2019 року в рамках даного виконавчого провадження він звернувся до Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» з вимогою надання повної інформації про наявність зареєстрованих за боржником об`єктів нерухомого майна, а також про надання на кожен із таких об`єктів копій правовстановлюючих документів та копій технічної документації.

25.03.2019 року позивачем укладено договір №7607 з відповідачем про виконання робіт, а саме надання довідки про наявність або відсутність зареєстрованого права власності на об`єкт нерухомого майна та оплачено вартість послуг.

01.04.2019 року відповідачем надано довідку №3043 від 01.04.2019 року про те, що станом на 29.12.2012 року за громадянином ОСОБА_1 зареєстровано 11/200 часток нежитлового приміщення літ. «Б» площею 444,0 кв.м. з АДРЕСА_1 . При цьому копій правовстановлюючих документів та копій технічної документації на даний об`єкт відповідачем не надано.

18.04.2019 року позивач повторно звернувся до відповідача на підставі Закону України «Про виконавче провадження» із вимогою приватного виконавця про надання копій технічної документації на вказаний об`єкт.

Листом від 22.04.2019 року №311 відповідач повідомив, що в підприємства відсутня можливість виготовити копію технічної документації на об`єкт без виходу техніка за адресою.

В подальшому позивач неодноразово звертався до КП «ВМБТІ» із аналогічними за змістом вимогами приватного виконавця. Відповідач листами №431 від 04.06.2019 року, №499 від 03.07.2019 року, №581 від 31.07.2019 року та №608 від 19.08.2019 року відмовляв позивачу в наданні копій технічної документації.

На думку позивача, відповідачем порушено вимоги ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки йому як приватному виконавцю неодноразово листами відмовлено у наданні інформації в рамках виконавчого провадження. При цьому, позивач вказує, що дана відмова була обґрунтована одними й тими ж причинами, тому вважає, що дія відповідача щодо відмови у наданні інформації повинна рахуватись як одна вимога, хоча вона оформлена декількома листами.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

01.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 23.10.2019 року, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

22.10.2019 року подано відзив на позов, у якому зазначено, що відповідачем наголошувалось на відсутності можливості надати копію технічної документації на 11/200 частку нежитлових приміщень літ. «Б», площею 444,0 кв.м. з АДРЕСА_1 (викопіювання з наявної технічної документації, що міститься в інвентаризаційній справі відносно вказаного об`єкта нерухомості).

Відповідач вказує, що відмова у наданні інформації на вимогу приватного виконавця не є бути публічно-правовим спором, оскільки такі відносини є цивільно-правовими, а відповідач не виступає як суб`єкт владних повноважень.

За таких обставин, представники відповідача заперечують проти позовних вимог та вважають, що провадження у справі слід закрити та стягнути понесені відповідачем судові витрати.

23.10.2019 року розгляд справи відкладено на 20.11.2019 року в зв`язку з наданням часу для подання відповіді на відзив.

24.10.2019 року представник відповідача подав клопотання, у якому просив закрити провадження в справі. Клопотання мотивував тим, що надані позивачеві відмови ніяк не полягають у реалізації публічно-владних управлінських повноважень в сфері державної реєстрації права власності до 01.01.2013 року, оскільки відповіді надавалися щодо неможливості виготовити копії технічної документації на майно, а не прийняття рішення про державну реєстрацію прав. У даному випадку, на думку представників відповідача, розглядається спір про право приватного виконавця на отримання інформації від суб`єкта господарювання, а тому спір є спором про право і має розглядатися в порядку ЦПК України або ГПК України, в залежності від суб`єктного складу сторін.

Крім того зазначають, що в спірних правовідносинах не можуть застосовуватися норми Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки позивач звертався в порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» із відповідними вимогами приватного виконавця.

27.11.2019 року сторони у судове засідання з`явилися.

Представники відповідача підтримали подане клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача щодо задоволення даного клопотання не заперечував та поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази, судом встановлено наступні обставини.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 05.03.2019 року відкрито виконавче провадження № 58548630 з примусового виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області № 2-425/10 від 12.05.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 513 614 доларів США.

21.03.2019 року в рамках даного виконавчого провадження приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. звернувся до Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» з вимогою надання повної інформації про наявність зареєстрованих за боржником об`єктів нерухомого майна, а також про надання на кожен із таких об`єктів копій правовстановлюючих документів та копій технічної документації.

25.03.2019 року позивачем укладено договір №7607 з відповідачем про виконання робіт, а саме надання довідки про наявність або відсутність зареєстрованого права власності на об`єкт нерухомого майна та оплачено вартість послуг.

01.04.2019 року відповідачем надано довідку №3043 від 01.04.2019 року про те, що станом на 29.12.2012 року за громадянином ОСОБА_1 зареєстровано 11/200 часток нежитлового приміщення літ. «Б» площею 444,0 кв.м. з АДРЕСА_1 . При цьому копій правовстановлюючих документів та копій технічної документації на даний об`єкт відповідачем не надано.

18.04.2019 року позивач повторно звернувся до відповідача на підставі Закону України «Про виконавче провадження» із вимогою приватного виконавця про надання копій технічної документації на вказаний об`єкт.

Листом від 22.04.2019 року №311 відповідач повідомив, що в підприємства відсутня можливість виготовити копію технічної документації на об`єкт без виходу техніка за адресою.

В подальшому позивач неодноразово звертався до КП «ВМБТІ» із аналогічними за змістом вимогами приватного виконавця. Відповідач листами №431 від 04.06.2019 року, №499 від 03.07.2019 року, №581 від 31.07.2019 року та №608 від 19.08.2019 року відмовляв позивачу в наданні копій технічної документації.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Також п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини відрізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника (у даному випадку інтересу особи стягувача у виконавчому провадженні). Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії суб`єктів владних повноважень.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначені Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації».

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (частина перша стаття 1 Закону № 2939-VI ).

З огляду на зміст частини першої статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідач, реалізуючи свої повноваження, наділений правом вчиняти певні дії на підставі та в межах чинних норм законодавства України, зокрема, надавати інформацію на звернення громадян у порядку Закону № 2939-VI.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач вважає протиправними дії відповідача, які виявилися у ненаданні копій технічної документації на об`єкт нерухомості на надіслані приватним виконавцем вимоги в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ст.1 Закону України № 1403-VIII від 02.06.2016 "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Як встановлено ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до вимог ч.1 ст.18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 18 цього Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно із ч.4 ст.18 Закону вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до п.11 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (далі по тексту - Інструкція № 512/5), запит виконавця є письмовим документом, який є обов`язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень.

Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою.

Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

З огляду на встановлені судами обставини справи, приватним виконавцем Турським О.В. до КП «ВМБТІ» були спрямовані саме вимоги приватного виконавця у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Спрямування таких вимог, є реалізацією приватним виконавцем свого права визначеного цим Законом.

При чому, суд зазначає, що самі по собі вимоги приватного виконавця, сформовані та спрямовані на реалізацію його в порядку ст. 18 Закону «Про виконавче провадження». Жодних посилань на порядок формування та підстав визначених відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», такі вимоги не містили. Так, само надані відповідачем відповіді були здійснена саме як на вимогу приватного виконавця.

Виходячи з наведених правових норм та встановлених судами обставин, суд приходить до висновку, що вимога приватного виконавця не є запитом, що направлений на отримання публічної інформації, оскільки може бути спрямована не лише до суб`єктів владних повноважень, але й до будь-якої юридичної особи з метою отримання необхідної приватному виконавцю інформації з метою захисту інтересів стягувача, у зв`язку з чим відносини, які склалися між адвокатом позивача та відповідачем щодо зобов`язання останнього надати відповідь на вимогу приватного виконавця, не може бути публічно-правовими у розумінні КАС України.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги стосовно ненадання документів на вимогу приватного виконавця не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п.1 ч. 1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Тому, позивачу необхідно роз`яснити, що спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки має вирішуватися в порядку цивільного судочинства загальним місцевим судом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону «Про судовий збір» Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст.ст. 19, 238, 248, 256 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Провадження у справі за позовом приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича до Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - закрити.

Повернути позивачеві сплачений судовий збір в сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) при зверненні до суду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 28 .11.2019 року.

Позивач: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 )

Відповідач: Комунальне підприємство «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» (, вул. Соборна, 64, м. Вінниця, 21050)

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна Михайлівна