Справа № 140/1603/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9440/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

за участю представника відповідача Кушнір Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі №140/1603/19 (головуючий суддя Андрусенко О.О., справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом Приватного підприємства «Айслаг» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ПП «Айслаг» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.02.2019 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказане податкове повідомлення-рішення є безпідставним та порушує чинне законодавство, оскільки ПП «Айслаг» подав до ДФС податкові накладні в електронній формі 14.01.2019 року, однак протягом операційного дня жодних квитанцій про прийняття або не прийняття вказаних податкових накладних не отримав. Зазначені квитанції були направлені лише 17.01.2019 року. Вважає, що оскільки протягом операційного дня квитанції про прийняття/неприйняття вказаних податкових накладних підприємство не отримало, тому в силу приписів статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) ці накладні вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, зазначає, що законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної лише за наявності його вини. Разом з тим, вказує, що направленням податкових накладних на адресу ДФС платник тим самим завершує перелік обов`язкових для себе дій, за які він може нести відповідальність.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 25 лютого 2019 року №.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, винесеним з неправильним застосуванням норм матеріального права, та невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Доводи апелянта зводяться до того, що проведеною перевіркою ПП «Айслаг» з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН встановлено порушення норм п. 201.10 статті 201 ПК України в частині недотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим у відповідності п. 1201 ст. 120 ПК України до ПП «Айслаг» застосовано штрафну санкцію в сумі 14325,35 грн. Вказує, що за порушення термінів реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або у разі її відсутності штрафні санкції, визначені Кодексом, не застосовуються винятково до податкових накладних, що не видаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування та оподаткування за нульовою ставкою. Зазначає, що відправляючи на реєстрацію оскаржувані податкові накладні, у позивача була відсутня необхідна сума на електронному рахунку, а отже такі накладні не були зареєстровані у строки визначенні чинним законодавством.

Крім того, апелянт зазначає, що у позивача була можливість перевірити факт відсутності квитанцій про прийняття накладних та їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних шляхом перегляду в режимі реального часу з використанням доступу до даних Реєстру щодо складених ним чи його контрагентами податкових накладних та/або розрахунків коригування та здійснити повторну відправку накладних до закінчення операційного дня. Вказує на не дотримання позивачем норм, що передбачені Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (далі Порядок №1246), що в подальшому призвело до застосування відповідних штрафних санкцій контролюючим органом за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи проведено заміну відповідача Головного управління ДФС у Волинській області на його правонаступника Головного управління ДПС у Волинській області.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ГУ ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за листопад-грудень 2018 року, за результатами якої складено акт від 24.01.2019 року №1359/03-20-55-12/13369787.

За результатами перевірки встановлено порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 ПК України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема: податкова накладна від 09.11.2018 року №5651, сума ПДВ 25000,00 грн., з граничним терміном реєстрації 10.12.2018 року, зареєстрована із затримкою на 10 днів, сума штрафу 2500,00 грн.; податкова накладна від 12.11.2018 року №5562, сума ПДВ 37266,67 грн., з граничним терміном реєстрації 10.12.2018 року, зареєстрована із затримкою 10 днів, сума штрафу 3726,67 грн.; податкова накладна від 23.12.2018 року №5964, сума ПДВ 8187,33 грн., з граничним терміном реєстрації 18.01.2019 року, зареєстрована із затримкою 3 дні, сума штрафу 818,73 грн.; податкова накладна від 21.12.2018 року №5925, сума ПДВ 8715,02 грн., з граничним терміном реєстрації 18.01.2019 року, зареєстрована із затримкою 3 дні, сума штрафу 871,50 грн.; податкова накладна від 25.12.2018 року №5974, сума ПДВ 8484,19 грн., з граничним терміном реєстрації 18.01.2019 року, зареєстрована із затримкою 3 дні, сума штрафу 848,42 грн.; податкова накладна від 29.12.2018 року №5994, сума ПДВ 9808,8 грн., з граничним терміном реєстрації 18.01.2019 року, зареєстрована із затримкою 3 дні, сума штрафу 980,88 грн.; податкова накладна від 24.12.2018 року №5969, сума ПДВ 9130,45 грн., з граничним терміном реєстрації 18.01.2019 року, зареєстрована із затримкою 3 дні, сума штрафу 913,05 грн.; податкова накладна від 26.12.2018 року №5979, сума ПДВ 8744,66 грн., з граничним терміном реєстрації 18.01.2019 року, зареєстрована із затримкою 3 дні, сума штрафу 874,47 грн.; податкова накладна від 27.12.2018 року №5985, сума ПДВ 9470,46 грн., з граничним терміном реєстрації 18.01.2019 року, зареєстрована із затримкою 3 дні, сума штрафу 947,05 грн.; податкова накладна від 28.12.2018 року №5990, сума ПДВ 8980,9 грн., з граничним терміном реєстрації 18.01.2019 року, зареєстрована із затримкою 3 дні, сума штрафу 898,09 грн.; податкова накладна від 30.12.2018 року №6000, сума ПДВ 9464,93 грн., з граничним терміном реєстрації 18.01.2019 року, зареєстрована із затримкою 3 дні, сума штрафу 946,49 грн.

Відповідно до вказаного акту перевірки до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 14325,35 грн.

Позивач погоджується з тим, що податкові накладні від 09.11.2018 року №5651 та від 12.11.2018 року №5652 зареєстровані з порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних. Відтак, ПП «Айслаг» не заперечувало щодо нарахування штрафних санкцій в розмірі 6226,67 грн.

25.02.2019 року ГУ ДФС у Волинській області прийняло податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого до ПП «Айслаг» застосовано штраф в розмірі 8098,68 грн.

Не погодившись з даним податковим повідомленням-рішенням позивач 07.03.2019 року подав скаргу до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 10.05.2019 року №21385/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарги - скаргу ПП «Айслаг» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 25.02.2019 № - без змін.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що позовні вимоги є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 25.02.2019 року № щодо застосування до позивача штрафу у сумі 8098,68 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Статтею 201 ПК України визначений обов`язок продавця товарів/послуг в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Як визначено пунктами 2, 3 Порядку №1246, операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1246 до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 11 Порядку №1246 обумовлено, що після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку №1246).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку №1246).

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (пункт 15 Порядку №1246).

З аналізу вказаних норм слідує, що строки, визначені для реєстрації податкових накладних, встановлені у календарних днях, при цьому право платника податку для реєстрації податкових накладних пов`язане виключно з операційним днем, який відповідно до Порядку №1246 триває з 8-ї до 20-ї години. Разом з тим, податковий орган в будь-якому випадку зобов`язаний протягом операційного дня надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної. Разом з тим, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних

Судом встановлено, що 14.01.2019 року позивач направив в електронному форматі до Державної фіскальної служби для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: від 21.12.2018 року №5925 (відправлено: дата та час 14.01.2019 року 17:17 год.), від 23.12.2018 року №5964 (відправлено: дата та час 14.01.2019 року 17:17 год.), від 24.12.2018 року №5969 (відправлено: дата та час 14.01.2019 року 17:17 год.), від 25.12.2018 року №5974 (відправлено: дата та час 14.01.2019 року 17:17 год.), від 26.12.2018 року №5979 (відправлено: дата та час 14.01.2019 року 17:17 год.), від 27.12.2018 року №5985 (відправлено: дата та час 14.01.2019 року 17:17 год.), від 28.12.2018 року №5990 (відправлено: дата та час 14.01.2019 року 17:17 год.), від 29.12.2018 року №5994 (відправлено: дата та час 14.01.2019 року 17:17 год.), від 30.12.2018 року №6000 (відправлено: дата та час 14.01.2019 року 17:17 год.).

Відтак, позивач, надіславши вищевказані податкові накладні 14.01.2019 року, своєчасно виконав свої зобов`язання, передбачені податковим законодавством з реєстрації вищевказаних податкових накладних.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, податкова накладна від 21.12.2018 року №5925 не прийнята, оскільки сума ПДВ в документі (8715,02) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (7835,17). З тих самих підстав були не прийняті наступні податкові накладні, зокрема: податкова накладна від 23.12.2018 року №5964 не прийнята, оскільки сума ПДВ в документі (8187,33) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (7835,17); податкова накладна від 24.12.2018 року №5969 не прийнята, оскільки сума ПДВ в документі (9130,45) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (7835,17); податкова накладна від 25.12.2018 року №5974 не прийнята, оскільки сума ПДВ в документі (8484,19) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (7835,17); податкова накладна від 26.12.2018 року №5979 не прийнята, оскільки сума ПДВ в документі (8744,66) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (7835,17); податкова накладна від 27.12.2018 року №5985 не прийнята, оскільки сума ПДВ в документі (9470,46) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (7835,17); податкова накладна від 28.12.2018 року №5990 не прийнята, оскільки сума ПДВ в документі (8980,90) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (7835,17); податкова накладна від 29.12.2018 року №5994 не прийнята, оскільки сума ПДВ в документі (9808,80) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (7835,17); податкова накладна від 30.12.2018 року №6000 не прийнята, оскільки сума ПДВ в документі (9464,93) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (7835,17).

При цьому, квитанція про прийняття або неприйняття вказаних податкових накладних повинна була бути надіслана позивачу в межах операційного дня, тривалість якого визначена пунктом 3 Порядку №1246, тобто з 08:00 до 20:00 14.01.2019 року. Однак, дані квитанції отримані позивачем лише 17.01.2019 року, тобто після спливу трьох днів з дня їх відправлення.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема з витягу з системи електронного адміністрування ПДВ №14112231 на запит від 14.01.2019 року №14112231, станом на 08:25:23 год. 14.01.2019 року сума податку, на яку ПП «Айслаг» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних складає 157206,89 грн. Водночас, платіжним дорученням від 14.01.2019 року №101 електронний рахунок ПП «Айслаг» було поповнено на 150000,00 грн.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №112307 за 14.01.2019 року від контрагентів були зареєстровані податкові накладні на суму 15640,12 грн..

У свою чергу, за 14.01.2019 року на реєстрацію позивачем були направлені податкові накладні на загальну суму 215669,18 грн. Таким чином, 157206,89 (сума коштів на електронному рахунку) + 150000,00 (сума додатково перерахованих коштів на електронний рахунок) + 15640,12 (сума коштів від контрагентів) 215669,18 (сума на яку відправлені податкові накладні) = 107177,83 грн. (сума коштів, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні, крім того, витягом з системи електронного адміністрування ПДВ №15112303 на запит від 15.01.2019 року №15112303 станом на 08:34:46 год. 15.01.2019 року підтверджено, що дана сума була наявна на електронному рахунку позивача).

Крім того, сума податкових накладних, які не були прийняті ДФС України складає 80986,74 грн.

Таким чином, на електронному рахунку позивача була достатня кількість коштів для реєстрації податкових накладних від 21.12.2018 року №5925, від 23.12.2018 року №5964, від 24.12.2018 року №5969, від 25.12.2018 року №5974, від 26.12.2018 року №5979, від 27.12.2018 року №5985, від 28.12.2018 року №5990, від 29.12.2018 року №5994, від 30.12.2018 року №6000 на загальну суму 80986,74 грн. Дана обставина жодним чином не була спростована відповідачем ні у відзиві на позовну заяву, ні у запереченнях на відповідь на відзив. Крім того, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, що спірні податкові накладні не надсилалися позивачем в межах операційного дня 14.01.2019 року.

Враховуючи вищезазначене, позивачем в межах граничного строку реєстрації податкових накладних надіслано податкові накладні від 21.12.2018 року №5925, від 23.12.2018 року №5964, від 24.12.2018 року №5969, від 25.12.2018 року №5974, від 26.12.2018 року №5979, від 27.12.2018 року №5985, від 28.12.2018 року №5990, від 29.12.2018 року №5994. У свою чергу, відповідачем не виконано обов`язку протягом операційного дня надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин.

Крім того, позивач у позовній заяві посилався на наявність в електронному кабінеті платника інформації від 15.01.2019 року, відповідно до якої ДФС України повідомила, що у зв`язку із перенавантаженням серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних/розрахунків, запити щодо отримання відомостей з Єдиного реєстру податкових накладних обробляються із затримкою в часі. Дана обставина також підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному сайті ДФС України від 15.01.2019 року (http://sfs.gov.ua/media-tsentr/novini/364075.html), оскільки затримка реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних виникла не з вини позивача, висновок контролюючого органу про застосування штрафних санкцій за вказаний період є неправомірним.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.01.2018 року по справі №804/5153/17, зазначено, що у разі вчинення платником податку з метою своєчасної реєстрації податкової накладної всіх необхідних дій, натомість її реєстрація була здійснена з порушенням граничного терміну з незалежних від платника податку причин, то в такому разі відсутні підстави для застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач у межах встановленого законом строку, вжив усіх можливих і допустимих заходів для недопущення порушення законодавства при реєстрації вищевказаних податкових накладних, а тому у відповідача відсутні правові підстави для притягнення ПП «Айслаг» до відповідальності відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, адже ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі №140/1603/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. З. Улицький
Повний текст постанови складено 28.11.2019р.