Справа № 640/14401/18
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Калитки О. М. , Старосуда М.І. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.,
за позовом ОСОБА_1
до Харківської митниці ДФС
про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Харківської митниці ДФС (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2019 року по справі № 640/14401/18 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задоволено .

Скасовано постанову Харківської митниці ДФС від 07.08.2018 року №0253/80700/18 про порушення митних правил, прийняту заступником начальника Харківської митниці ДФС-начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС Волокітіним Є.П., якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 МК України відносно ОСОБА_1 закрито.

08.11.2019 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від представника позивача про стягнення судових витрат.

Колегія суддів, розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи з аналізу зазначеної норми, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, серед іншого, у разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 року питання про судові витрати вирішено не було.

Представником позивача подано заяву про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ДФС судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-п`ятою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 КАС України, частинами першою якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Приписи ч.9 ст. 139 КАС України містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.

Так, пунктами 1,2,4 ч. 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, п. 269).

З урахуванням вимог ч.7 ст. 139 КАС України позивачем у апеляційній скарзі було заявлено вимогу про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ДФС на користь позивача судових витрат.

До заяви від 08.11.2019 року додано докази в підтвердження оплати позивачем витрат у зв`язку з отриманням професійної правничої допомоги по справі 640/14401/18.

Так, представником позивача надано докази по оплаті витрат на правову допомогу, а саме: договір №39/2019 про надання правової допомоги від 04.10.2019 року, акт приймання-передачі наданих послуг, рахунок-фактуру №23 від 07.11.2019 року, дублікат квитанції про сплату послуг правової допомоги.

З наданих доказів слідує, що 04.10.2019 р. між ФОП ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням Курафєєв і партнери укладено договір №39/2019 року від 04.10.2019 року про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Клієнту правову (юридичну) допомогу, визначену в п. 1.3 договору, яка полягає у представництві та захисті інтересів Клієнта у адміністративній справі №640/14401/18, що включає в себе:

-ознайомлення з документами, наданими Клієнтом;

-наданні усних консультацій і роз`яснень Клієнту;

-складання апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2019 року та подання апеляційної скарги до суду;

- у разі необхідності складання та подача до суду необхідних заяв/клопотань/пояснень;

-участь у судових засіданнях по справі-1 судове засідання;

-інформування Клієнта про рух справи у суді після подачі апеляційної скарги.

На виконання вказаного договору представником позивача надано акт приймання-передачі наданих послуг від 07.11.2019 року за договором №39/2019 про надання правової допомоги від 04.10.2019 року.

Згідно вказаного акту вартість послуг склала 4000,00 грн.

З акту приймання-передачі наданих послуг від 07.11.2019 року за договором №39/2019 про надання правової допомоги від 04.10.2019 року колегією суддів встановлено, що до вартості наданих адвокатом послуг входило:

-ознайомлення з документами по справі, наданими Клієнтом;

-аналіз рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2019 р. по справі №640/14401/18;

-надання усних юридичних консультацій Клієнту по справі, в тому числі відстеження руху поданої апеляційної скарги;

-складання апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2019 р, по справі 640/14401/18;

-складання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 р. по справі №640/14401/18;

-складання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2019р . по справі №640/14401/18.

Згідно рахунку-фактурі №23 від 07.11.2019 року та дублікату квитанції №0.0..1 від 07.11.2019 року позивачем за надання професійної правничої допомоги сплачено 4000,00 грн.

Колегія суддів частково не погоджується з вартістю професійної правничої допомоги наданої позивачу, з огляду на таке.

Колегія суддів зазначає, що дії з ознайомлення з документами по справі, наданими Клієнтом та аналізу рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2019 р. по справі №640/14401/18 вчинялися адвокатом з метою надання адвокатом якісної професійної правничої допомоги по складанню апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2019 р, по справі №640/14401/18, а тому такі дії є складовою вказаної послуги та не можуть існувати окремо, крім того, така послуга як аналіз рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2019 року не визначена умовами договору про надання правової допомоги, а отже колегія суддів приходить до висновку про відмову у стягненні за рахунок бюджетних асигнувань відповідача вартості послуг з ознайомлення з документами по справі, наданими Клієнтом та аналізу рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2019 р. по справі №640/14401/18.

Колегія суддів зазначає, що у стягненні за рахунок бюджетних асигнувань відповідача вартості послуги з надання усних юридичних консультацій також слід відмовити, оскільки у акті приймання-передачі наданих послуг не конкретизовано, які саме консультації по справі №640/14401/18 було надано позивачу, отже акт не містить детального опису наданої послуги.

Колегія суддів зазначає, що у стягненні за рахунок бюджетних асигнувань відповідача вартості послуг зі складання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 р. по справі №640/14401/18 та складання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2019р. по справі №640/14401/18 також слід відмовити, оскільки обов`язком адвоката було подання апеляційної скарги в належному вигляді.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що розмір оплати послуг адвоката у розмірі 4000,00 грн, які просить позивач покласти на відповідача, частково є необгрунтованим, не відповідає критеріям ст. ст. 134, 139 КАС України, а тому підлягає зменшенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 2400,00 грн.

Оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 року питання про судові витрати вирішено не було, то колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ДФС України (вул. Короленка, 16-Б, м. Харків, 61003) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2400,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Старосуд М.І.