Справа № 160/5058/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2019 року Справа № 160/5058/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача Баранікової М.М.
представника відповідача Дудченко А.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу та зобов`язання вчинити певні дії, -
03.06.2019 року до суду надійшла направлена засобами поштового зв`язку позовна заява подана та підписана уповноваженим представником позивача Бараніковою М.М. в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року відкрито провадження у справі №160/5058/19 та призначено розгляд справи в порядку, передбаченого частиною 2 статті 257 та частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 року №1124д призначено повторний автоматизований розподіл справи №160/5058/19, у зв`язку із відрахуванням судді ОСОБА_2 зі штату суду, за наслідками якого 26.09.2019 року справу №160/5058/19 передано судді Бондар М.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 року суддею Бондар М.В. прийнято позовну заяву ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії до свого провадження.
Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
07.11.2019 року позивач надав уточнену позовну заяву, у якій просив:
Представник позивача надала відповідь на відзив, у якій підтримала доводи, викладені у позовній заяві.
23.10.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 29.10.2019 року для надання додаткових доказів; 29.10.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 08.11.2019 року; 08.11.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 20.11.2019 року.
За письмовою згодою учасників справи розгляд справи по суті відбувся 20.11.2019 року після закриття підготовчого провадження.
В судовому засіданні 20.11.2019 року представник позивача підтримала позов та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що у власності ОСОБА_1 перебував автомобіль марки BMW, моделі Х6, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2993 куб.см.
Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення, податкову вимогу та рішення про опис майна протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинами, суд виходить з наступного.
01.01.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII, яким статтю 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакцій чинній на час виникнення спірних правовідносин) було викладено в новій редакції та введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.
З 01.01.2016 року набрали чинності зміни до ПК України в частині елементів оподаткування транспортним податком відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року №909-VIII (далі - Закон №909).
З 01.01.2016 року відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що є об`єктами оподаткування.
Відповідно до пункту 267.2 статті 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (750х1378 грн. = 1033500 грн.).
Вартість транспортного засобу визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля та розміщується на його офіційному сайті.
Пунктом 267.3 статті 267 ПК України встановлено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування.
Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66 (далі - Методика).
Відповідно до пункту 13 цієї Методики обов`язок щодо розрахунку середньоринкової вартості легкових автомобілів та надання цієї інформації до ДФС покладено на Мінекономрозвитку. Пунктом 14 Методики встановлено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість легкового автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач, пробіг.
Представником відповідача разом з відзивом на позов надано розрахунок вартості, який здійснено на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, за такими показниками: марка BMW модель Х6, 2015 року випуску. Середньоринкова вартість транспортного засобу становить 1 162 316 грн. Дата здійснення розрахунку - 05.12.2017 року (а.с. 114).
Також, до відзиву представник відповідача надав відомості про об`єкти оподаткування, у яких зазначено автомобіль марки BMW модель Х6, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2993 куб.см., який належав позивача (а.с. 115).
Суд критично оцінює наданий представником позивача розрахунок вартості автомобіля позивача, зроблений на сайті Мінекономрозвитку, оскільки даний розрахунок проведений у 2017 році та в ньому визначено середньоринкову вартість автомобіля позивача у 2017 році, тоді як спірне податкове повідомлення-рішення стосується 2016 року.
У відзиві на позов відповідач зазначив, що при винесенні податкового повідомлення-рішення контролюючим органом враховано розрахунок Мінекономрозвитку та перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року.
В матеріалах справи міститься вказаний перелік, з якого вбачається, що до такого переліку включений автомобіль BMW, модель Х6, об`єм двигуна 3000 куб.см., тип палива дизель, рік випуску до 3 років (а.с. 92).
При цьому, технічні характеристики автомобіля, зазначеного у вказаному переліку, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача, оскільки відповідно до додатку №1 від 15.06.2015 року до контракту №15-1333А/1 від 15.06.2015 року, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач був власником автомобіля марки BMW, модель X6, 2015 року випуску, з об`ємом двигуна 2993 куб.см., а отже вказаний автомобіль не входить до переліку автомобілів з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, на який посилається відповідач, як на підставу для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Жодних інших документів на підтвердження обґрунтування своєї позиції відповідачем суду не надано.
Також, суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що об`єм циліндрів двигуна округлюється до найбільш цілого значення.
В постанові від 05.11.2018 року у аналогічній справі № 822/2687/17 Верховний Суд виклав правову позицію, яка полягає у тому, що необхідно вказати норму закону чи іншого правового акту, виданого на підставі закону, з якого б вбачалась можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.
Верховний Суд вважає, що вирішення спору у цій справі на користь платника податків обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних відносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків.
Суд зазначає, що положення статті 4 ПК України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, суд дійшов висновку про задоволення у повному обсязі позовної заяви ОСОБА_1 .
У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3073,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 3073 (три тисячі сімдесят три) гривні 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 02 грудня 2019 року.

Суддя М.В. Бондар