Справа № 200/4972/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року справа №200/4972/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Ястребової Л.В., суддів: Компанієць І.Д., Сіваченка І.В.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представника відповідача Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 р. у справі №200/4972/19-а (головуючий І інстанції Галатіна О.О., повний текст складено 25.07.2019 р. в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Приватного акціонерного товариства «КДЗ» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

УСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Приватне акціонерне товариство «КДЗ» (далі - позивач, товариство) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі -відповідач), в якому просило: скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 04.01.2019, складені Головним управлінням ДФС у Донецькій області на підставі акті від 19.12.2018 № 1494/05-99-14-14/00191738 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «КДЗ» податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.06.2012 по 30.06.2018.

В обґрунтування позову зазначає, що висновки податкового органу про відсутність реальних господарських операцій між позивачем та його контрагентами: ТОВ «Метало-літейний-ресурс», ТОВ «Лопінг», ТОВ «ППР Ампрокс», ТОВ «Дніпрорегіонпостач», ТОВ «Компанія Керол», ТОВ «Фінтек інвест груп», ТОВ «Технопром груп», ТОВ «Стікар», ТОВ «Сафіна ЛТД», ТОВ «Агро-М Альянс груп», ТОВ «Рістек груп», ТОВ «ВВП Холдинг», ТОВ «Зелмера», ТОВ «Таістас» є необгрунтованими, оскільки у позивача наявні всі первинні документи, що підтверджують правомірність формування податкового кредиту.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року позов задоволено. Скасовані податкові повідомлення-рішення № та № від 04.01.2019, складені Головним управлінням ДФС у Донецькій області.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що судом не враховано, що ПрАТ «КДЗ» фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій по ланцюгу постачання і складено первинні документи. Позивачем безпідставно сформовано витрати з придбання товарно-матеріальних цінностей у контрагентів ТОВ «Лопінг», ТОВ «ППР Ампрокс», ТОВ «Зелмера», ТОВ «Рістек Груп», ТОВ «Фінтек інвест груп», ТОВ «ВВП Холдинг», ТОВ «Техпром груп», ТОВ Сафіна ЛТД», ТОВ «Агро-М Альянс груп», ТОВ «Стікар», ТОВ «Дніпрорегіонпостач», ТОВ «Компанія Керол», ТОВ «Таістас» не підтверджено відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним учасників господарської операції. За результатами проведеного аналізу встановлено обрив ланцюга постачання. Також звертають увагу суду на дефектність оформлення первинних документів.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, представник позивача до суду не прибув.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство "КДЗ" є юридичною особою відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом , перебуває на обліку як платник податків в Покровській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (т. 1 а.с.45-48).

З 24.09.2018 по 25.09.2018 та з 05.11.2018 по 12.12.2018 посадовими особами податкового органу проведена документальна планова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства «КДЗ» податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.06.2012 по 30.06.2018, за результатами якої складено акт від 19.12.2018 за № 1494/05-99-14-14/00191738.

Відповідно до висновків акту, перевіркою встановлено порушення ПрАТ «КДЗ»:

- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ зі змінами та доповненнями, розділу V П(С)БО 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 07.02.2013р. №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013р. за 336/22868;

- п. 5 П(С)БО № 9 «Запаси», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999р. № 246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за 751/4044, п. 5 П(С)БО № 11 «Зобов`язання», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000р. за 85/4306;

- п. 6 П(С)БО № 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. № 318, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19.01.2000р. за №27/4248 (зі змінами), зі змінами внесеними наказами Міністерства фінансів України до даних стандартів;

- п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.1999 за № 725/4018;

- ч. 2 ст. 3, ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999р. № 996-X.IV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»,

- п. 1.2, п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, в результаті чого за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 занижено податок на прибуток всього у сумі 9 715 809 грн. в т.ч.: 2015 р. у сумі 125217 грн., 1 кв.2016 р. у сумі 8823 грн., 3 квартали 2016 р. у сумі 10561 грн., 2016р. у сумі 441316 грн., 1 кв.2017 р. у сумі 480575 грн., півріччя 2017 р. у сумі 570575 грн., 2017 р. у сумі 570575 грн., 1 кв.2018 р. у сумі 457768 грн., півріччя 2018 р. у сумі 8578701 грн.

- пп. 14.1.36 п.14.1. ст. 14, пп. 14.1.191 п.14.1. ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1 ст.198, п. 198.2 ст.198, п. 198.3 ст.198, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п.200.2 ст. 200, п.200.4 ст.200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, в результаті чого за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 занижено податок на додану вартість всього у сумі 8 261 087 грн., у т.ч.: березень 2016 р. у сумі 13328 грн. (за рахунок завищення суми від`ємного значення листопада 2015 р., що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду: грудня 2015 р., січня 2016 р., лютого 2016 р., березня 2016р. - у розмірі 13328 грн.), березень 2018 р. у сумі 198 460 грн., квітень 2018 р. у сумі 3 273 894 грн., травень 2018 р. у сумі 2 530 856 грн., червень 2018 р. у сумі 2 244 549 грн.

- пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп.164.1.2 п.164.1 ст.164, пп.164.2.2 п.164.2 ст.164, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, абз. «а» п.176.2 ст.176, пп.38.9 п.38 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, чинного в момент скоєння правопорушення, в частині заниження суми податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, обчислених з виплати (нарахування) доходу в загальній сумі 23600,00 грн. фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження якої є тимчасово окупована територія, на загальну суму 4248,00 грн., в тому числі по звітних періодах: за березень 2017 року в сумі 360,00 грн., терміном сплати 24.03.2017 року; за квітень 2017 року в загальній сумі 3447,00 грн., в тому числі: в сумі 1440,00 грн., терміном сплати 11.04.2017 року, в сумі 477,00 грн., терміном сплати 24.04.2017 року, в сумі 1530,00 грн., терміном сплати 04.05.2017 року; за червень 2017 року в сумі 441,00 грн., терміном сплати 20.06.2017.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Донецькій області було прийнято податкові повідомлення - рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 12391630,50 грн. та № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 14511105,00 грн.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику - Державної фіскальної служби України.

Рішенням №1 1026/6/99-99-1 1-04-01-25 від 07.03.2019 ДФС України, скаргу підприємства було залишено без задоволення, а оскаржувані ППР - без змін.

При оцінці оспорюваних господарських операцій судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, у періоді, в якому проводилася перевірка, позивач (Покупець) на підставі договорів поставки мав взаємовідносини ТОВ «Лопінг», ТОВ «ППР Ампрокс», ТОВ «Зелмера», ТОВ «Рістек Груп», ТОВ «Фінтек інвест груп», ТОВ «ВВП Холдинг», ТОВ «Техпром груп», ТОВ Сафіна ЛТД», ТОВ «Агро-М Альянс груп», ТОВ «Стікар», ТОВ «Дніпрорегіонпостач», ТОВ «Компанія Керол», ТОВ «Таістас» по придбанню продукції виробничо-технічного призначення.

Як свідчать матеріали справи, в підтвердження реальності здійснення спірних господарських операцій з вказаними контрагентами позивачем надано наступні первинні документи, які також були предметом дослідження під час перевірки, а саме: ТОВ «Лопінг» () - договір поставки №09/3/2017 від 05.01.2017, специфікація №1 від 11.01.2017; видаткові накладні від 17.01.2017 №19, від 18.01.2017 № 20, від 24.01.2017 № 21, від 26.01.2017 № 41; податкові накладні від 17.01.2017 № 19, від18.01.2017 № 20, від 24.01.2017 № 21; від 26.01.2017 №41, довіреність на отримання товару; товарно-транспортні накладні № 19 від 17.01.2017, № 20 від 18.01.2017, №21 від 24.01.2017, №41 від 26.01.2017; сертифікат якості, рахунок на оплату; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію, акт списання; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); платіжні доручення щодо розрахунку за отриманий за договором товар, договір відступлення права вимоги №33/102/2017 від 20.04.2017.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ППР Ампрокс»: договір поставки №09/2/2017 від 02.01.2017, специфікація №2 від 01.02.2017; видаткові накладні від 01.02.2017 № 27, від 02.02.2017 № 28, від 07.02.2017 №29; податкові накладні від 01.02.2017№ 27, від 02.02.2017№ 28, від 07.02.2017 №29; довіреність на отримання товару; товарно-транспортні накладні від 01.02.2017 № 27, від 02.02.2017 № 28, від 07.02.2017 №29; сертифікат якості від 01.02.2017, рахунок на оплату №2 від 01.02.2017; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію; акт списання; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); документи щодо розрахунку за отриманий за договором товар, договори відступлення права вимоги №33/81/2017 від 28.03.2017, №33/88/2017 від 10.04.2017, №33/90/2017 від 17.04.2017, №33/212/2017 від 04.10.2017, №33/214/2017 від 05.10.2017.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонпостач» (код ЄДРПОУ 4133182: договір поставки № 09/163/2017 від 03.07.2017, специфікація № 9 від 01.03.2018; видаткові накладні №22 від 19.03.2018, №15 від 20.03.2018, №№17,18 від 21.03.2018, №26 від 23.03.2018; податкові накладні №22 від 19.03.20)8, №15 від 20.03.2018, №№17,18 від 21.03.2018, №26 від 23.03.2018; довіреність на отримання товару, сертифікат якості №22 від 01.03.2018, рахунок №18 від 15.03.2018; товарно-транспортні накладні №22 від 19.03.2018, №15 від 20.03.2018, №№17, 18 від 21.03.2018, №26 від 23.03.2018; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію, акти списання; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); документи щодо розрахунку за отриманий за договором товар: платіжне доручення №989 від 16.03.2018, договори відступлення права вимоги від 09.04.2018 №33/87/2018, від 08.05.2018 №33/112/2018, від 21.05.2018 №33/128/2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Керол» (): договір поставки №09/232/2017 від 25.10.2017, специфікація № 6 від 01.03.2018; видаткові накладні №8 від 16.03.2018, №9 від 19.03.2018, №10 від 20.03.2018, податкові накладні №8 від 16.03.2018, №9 від 19.03.2018, №10 від 20.03.2018; довіреність на отримання товару, сертифікат якості №17 від 16.03.2018, рахунок №12 від 16.03.2018; товарно-транспортні накладні №8 від 16.03.2018, №9 від 19.03.2018, №10 від 20.03.2018; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію, акти списання; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); документи щодо розрахунку за отриманий за договором товар: платіжні доручення №1359 від 10.04.2018, №1973 від 23.05.2018, №2599 від 04.07.2018, договір відступлення права вимоги №33/126/2018 від 17.05.2018.

ТОВ «Фінтек інвест груп» (): договір поставки № 09/85/2018 від 02.04.2018, специфікації № 1 від 02.04.2018, № 2 від 16.04.2018, №3 від 02.05.2018; видаткові накладні №№20,21 від 02.04.2018, №№22,26 від 03.04.2018, №№23,24 від 04.04.2018, №27 від №40 від 06.04.2018, № №48,49 від 16.04.2018, №№44,50,51 від 17.04.2018, №№52,53,61 від 18.04.2018, №67 від 19.04.2018, №66 від 20.04.2018, №№54,64 від 21.04.2018, №55 від 22.04.2018, №56 від 23.04.2018, №57 від №№45,58 від 25.04.2018, №№41,42 від 16.05.2018, №44 від 21.05.2018, №45 від 24.05.2018, №№46,47 від 28.05.2018; податкові накладні №№20,21 від 02.04.2018, №№22,26 від 03.04.2018, №№23,24 від 04.04.2018, №27 від №40 від 06.04.2018, №№48,49 від 16.04.2018, №№44,50,51 від 17.04.2018, №№52,53,61 від 18.04.2018, №67 від 19.04.2018, №66 від 20.04.2018, №№54,65 від 21.04.2018, №55 від 22.04.2018, №56 від 23.04.2018, №57 від №№45,58 від 25.04.2018, №№41,42 від 16.05.2018, №44 від 21.05.2018, №45 від 24.05.2018, №№46,47 від 28.05.2018; довіреності на отримання товару; товарно-транспортні накладні №20 від 02.04.2018, №22 від 03.04.2018, №24 від 04.04.2018, №27 від №40 від 06.04.2018, №48 від 16.04.2018, №51 від 17.04.2018, №61 від 18.04.2018, №67 від 19.04.2018, №66 від 20.04.2018, №64 від 21.04.2018, №55 від 22.04.2018, №56 від 23.04.2018, №57 від 24.04.2018, №58, №41 від 16.05.2018, №44 від 22.05.2018, №45 від 24.05.2018, №46 від 28.05.2018; сертифікати якості №4 від 02.04.2018 року, №26 від 16.04.2018 та №6 від 02.05.2018; рахунки №4 від 02.04.2018, №26 від 16.04.2018, №41 від 16.05.2018; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію, акти списання; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); документи щодо розрахунку за отриманий за договором товар: платіжні доручення №1657 від 27.04 2018, №1675 від 02.05.2018, №1686 від 03.05.2018, №1780 від 08.05.2018, №1794 від 10.05.2018, №1874 від 15.05.2018, №1877 від 16.05.2018, договори відступлення права вимоги від 04.05.2018 №33/109/2018, від 23.05.2018 №33/131/2018, від 04.06.2018 №33/146/2018, від 04.06.2018 №33/148/2018, від 01.08.2018 №33/215/2018 від №33/305/2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техпром груп» (): договір поставки №09/84/2018 від 02.04.2018, специфікації № 1 від 02.04.2018, №2 від 10.04.2018, №3 від 14.05.2018; видаткові накладні №№6,7 від 02.04.2018, №№3,8 від 03.04.2018, №№1,9 від 04.04.2018, №№10,11 від №№2,4,5 від 06.04.2018, №№16,17,30 від 16.04.2018, №№12,18,19,31 від 17.04.2018, №№20,21,22,32 від №27 від 20.04.2018, №№24,25 від 21.04.2018, №26 від 22.04.2018, №13 від 23.04.2018, №14 від №№24,25 від 17.05.2018, №28 від 22.05.2018, №№29,30 від 28.05.2018; податкові накладні №№6,7 від 02.04.2018, №№3,8 від 03.04.2018, №№1,9 від 04.04.2018, № №10,11, №№2,4,5 від 06.04.2018, №№16,17,30 від 16.04.2018, №№12,18,19,31 від 17.04.2018, №№20,21,22,32, №27 від 20.04.2018, №№24,25 від 21.04.2018, №26 від 22.04.2018, №13 від 23.04.2018, №14 від №№24,25 від 17.05.2018, №28 від 22.05.2018, №№29,30 від 28.05.2018; довіреності на отримання товару; товарно-транспортні накладні №6 від 02.04.2018, №9 від 03.04.2018, №11 від 04.04.2018, №12 від 05.04.2018, №15 від 06.04.2018, №17 від 16.04.2018, №18 від 17.04.2018, №21 від 18.04.2018, №27 від 20.04.2018, №25 від №28 від 22.04.2018, №30 від 23.04.2018, №34 від 24.04.2018, №24 від 17.05.2018, №28 від 22.05.2018, №30 від 28.05.2018; сертифікати якості №2 від 02.04.2018 року, №17 від 10.04.2018 та №21 від 14.05.2018; рахунки на оплату №2 від 02.04.2018, № 17 від 10.04.2018, №21 від 14.05.2018; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію, акти списання; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); документи щодо розрахунку за отриманий за договором товар: платіжні доручення №1656 від 27.04.2018, №1676 від 02.05.2018, №1685 від 03.05.2018, №1781 від 08.05.2018, №1793 від 10.05.2018, №1845 від 14.05.2018, №1857 від 15.05.2018, №1876 від 16.05.2018, договори відступлення права вимоги від 25.04.2018 №33/97/2018, від №33/143/2018, від 04.07.2018 №33/178/2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стікар» (): договір №09/88/2018 від 30.03.2018, специфікація № 1 від 30.03.2018; видаткові накладні №№1-4 від 02.04.2018, №№5-8 від 04.04.2018, №№ 9,10 від 05.04.2018, №№ 11-14 від №№15,16 від 10.04.2018, №№ 17-19 від 11.04.2018, №№20,21 від 12.04.2018; податкові накладні №№9,16,63,64 від 02.04.2018, №№10,11,61,62 від 04.04.2018, №№12,13 від 05.04.2018, №№17,18,59,60 від 06.04.2018, №№57,58 від 10.04.2018, №№54-56 від 11.04.2018, №№14,15 від 12.04.2018; довіреність на отримання товару; товарно-транспортні накладні №Р23 від 02.04.2018, №Р27 від 04.04.2018, №Р31 від 05.04.2018, №Р37 від №Р46 від 10.04.2018, №Р49 від 11.04.2018, №Р53 від 12.04.2018; документи щодо надання транспортних послуг: договір транспортно-експедиційного обслуговування №02/04-18 від 02.04.2018, від 02.04.2018, укладений із ФОП ОСОБА_2 , акт приймання - здачі виконаних робіт (наданих послуг) за квітень 2018 №9 від 30.04.2018 року на загальну суму 277021,00 грн., у тому числі за перевезеннями, за якими вантажовідправником був TOB «СТ1КАР», на суму 138760,00 грн. (7 ходок); сертифікат якості №1 від 02.04.2018; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію, акти списання; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); документи щодо розрахунку за отриманий за договором товар: платіжні доручення №1958 від 23.05.2018, №2007 від 25.05.2018, №2043 від 29.05.2018, №2067 від 30.05.2018, №2086 від 31.05.2018, договори відступлення права вимоги №33/239/2018 від 10.08.2018, №33/242/2018 від 14.08.2018, №33/245/2018 від 16.08.2018, №33/275/2018 від 21.09.2018, №33/301 /2018 від 17.10.2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сафіна ЛТД» (): договір №09/103/2018 від 02.05.2018, специфікація № 1 від 02.05.2018; видаткові накладні №32 від 03.05.2018, №33 від 07.05.2018, №34 від 08.05.2018; податкові накладні №32 від 03.05.2018, №33 від 07.05.2018, №34 від 08.05.2018; довіреність на отримання товару; товарно-транспортні накладні №32 від 03.05.2018, №33 від 07.05.2018, №34 від 08.05.2018; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію, акти списання; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); документи щодо розрахунку за отриманий за договором товар: платіжне доручення №1930 від 22.05.2018, договір відступлення права вимоги №33/294/2018 від 12.10.2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-М Альянс груп» (): договір №09/110/2018 від 02.05.2018, специфікація № 1 від 02.05.2018; видаткові накладні № 40 від 10.05.2018, № 42 від 14.05.2018, № 44 від 15.05.2018, податкові накладні № 40 від 10.05.2018, № 42 від 14.05.2018, № 44 від 15.05.2018; довіреність на отримання товару; товарно-транспортні накладні № 40 від 10.05.2018, № 42 від 14.05.2018, № 44 від 15.05.2018; документи щодо надання транспортних послуг: договір транспортно-експедиційного обслуговування №02/04-18 від 02.04.2018, від 02.04.2018, укладений із ФОП ОСОБА_2 , акт приймання - здачі виконаних робіт (наданих послуг) за травень 2018 № 4 від 31.05.2018 року на загальну суму 82399,00 грн., у тому числі за перевезеннями, за якими вантажовідправником якого був ТОВ «Агро-М Альянс груп», на суму 42945,00грн. (3 ходки); сертифікат якості №38 від 10.05.2018; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію, акти списання; сертифікат якості №38 від 10.05.2018; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); документи щодо розрахунку за отриманий за договором товар: платіжне доручення №2071 від 30.05.2018, договори відступлення права вимоги №33/161/2018 від 21.06.2018, №33/168/2018 від 02.07.2018, №33/296/2018 від 15.10.2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рістек груп» (): договір №09/115/2018 від 07.05.2018, специфікації № 1 від 07.05.2018, №2 від 11.06.2018, №3 від 11.06.2018; видаткові накладні №11 від 07.05.2018, №12 від 14.05.2018, №№100,101 від 16.06.2018, №№102,106,107,113 від 18.06.2018, № 114 від 19.06.2018, №№108,109 від 20.06.2018, №№110,116 від 21.06.2018, №117 від 22.06.2018, податкові накладні №11 від 07.05.2018, №12 від 14.05.2018, №№100,101 від 16.06.2018, №№102,106,107,113 від 18.06.2018, № 114 від 19.06.2018, №№ 108,109 від 20.06.2018, №№ 110,116 від 21.06.2018, № 117 від 22.06.2018; довіреності на отримання товару; товарно-транспортні накладні №11 від 07.05.2018, №12 від 14.05.2018, №100 від 16.06.2018, №102, №114 від 19.06.2018, №108 від 20.06.2018, №110 від 21.06.2018, №116 від 21.06.2018, №117 від 22.06.2018; документи щодо надання транспортних послуг: договір транспортно-експедиційного обслуговування №02/04-18 від 02.04.2018, укладений із ФОП ОСОБА_2 , акт приймання - здачі виконаних робіт (наданих послуг) за травень 2018 №4 від 31.05.2018 року на загальну суму 82399,00 грн., у тому числі за перевезеннями, за якими вантажовідправником був ТОВ «РІСТЕК ГРУП», на суму 39614,00 грн. (2 ходки); договір транспортно - експедиційного обслуговування №09/104/2018 від 04.05.2018, укладений з ТОВ «Спеціалізована монтажна компанія «Інженерно-технологічні системи», замовлення на перевезення на травень 2018 року, акт приймання - здачі виконаних робіт; сертифікати якості №22 від 07.05.2018 року, №30 від 11.06.2018 року та №31 від 11.06.2018; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію, акти списання; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); документи щодо розрахунку за отриманий за договором товар: платіжні доручення №2070 від 30.05.2018, №2775 від 13.07.2018, №2796 від 17.07.2018, №2841 від 19.07.2018, №3422 від 29.08.2018, договори відступлення права вимоги від 26.06.2018 №33/164/2018, від 13.07.2018 №33/187/2018, від 09.08.2018 №33/236/2018.

По Товариству з обмеженою відповідальністю «ВВП Холдинг» () позивачем надано: договір поставки №09/102/2018 від 02.05.2018, специфікація №1 від 02.05.2018; видаткові накладні №114 від 03.05.2018, №115 від 04.05.2018, №116 від 11.05.2018, №117 від 14.05.2018; податкові накладні №114 від 03.05.2018, №115 від 04.05.2018, №116 від 11.05.2018, №117 від 14.05.2018; довіреність на отримання товару; товарно-транспортні накладні №114 від 03.05.2018, №115 від 04.05.2018, №116 від 11.05.2018, №117 від 14.05.2018; сертифікат якості №2 від 02.05.2018; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію, акти списання; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); документи щодо розрахунку за отриманий за договором товар: платіжне доручення №1929 від 22.05.2018, договір відступлення права вимоги від 03.07.2018 №33/175/2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелмера» () позивачем надано: договір №09/135/2018 від 29.05.2018, специфікація № 1 від 01.06.2018; видаткові накладні №№231,232 від 16.06.2018, №№233-235 від 18.06.2018; податкові накладні №№231,232 від 16.06.2018, №№233-235 від 18.06.2018; довіреність на отримання товару; товарно-транспортні накладні №231 від 16.06.2018, №233 від 18.06.2018; сертифікат якості №3 від 01.06.2018; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію, акти списання; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); документи щодо розрахунку за отриманий за договором товар: платіжне доручення №2625 від 06.07.2018, договір відступлення права вимоги від 24.09.2018 №33/276/2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Таістас» (): договір поставки №09/138/2018 від 30.05.2018, специфікація № 1 від 01.06.2018; видаткові накладні №№250-252 від 19.06.2018; податкові накладні №№250-252 від 19.06.2018; довіреність на отримання товару; товарно-транспортні накладні №250 від 19.06.2018; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію, акти списання; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); документи щодо розрахунку за отриманий за договором товар: платіжні доручення №2626 від 06.07.2018, №2677 від 10.07.2018, №3619 від 10.09.2018, №3655 від 11.09.2018, договір відступлення права вимоги від №33/280/2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Метало-літейний-ресурс» (): договір поставки № 07/15-1/09/99/2015 від 15.07.2015 та специфікація №3 від 19.11.2015; видаткові накладні від 21.01.2016 № 10, від 18.02.2016 № 10; податкові накладні від 21.01.2016 № 10, від 18.02.2016 № 10; довіреність на отримання товару; товарно-транспортні накладні; сертифікат якості; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху ТМЦ між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених ТМЦ у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери; картки складського обліку; дефектні акти, вимоги (на отримання запчастин), акти вводу в експлуатацію, акти списання; виписка по рахунку 631 (по взаємовідносинам із контрагентом); документи щодо розрахунку за отриманий за договором товар (попередня оплата): платіжні доручення №598 від 21.01.2016, № 1036 від 18.02.2016.

Відповідно до пп. 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.191. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

За змістом пп. 14.1.202. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

За приписами п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Згідно п.п. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За пунком 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит - це елемент розрахунку суми податку на додану вартість, яку має сплатити платник до бюджету. Це по суті розмір податку на додану вартість, що був оплачений платником податку на додану вартість на користь своїх контрагентів-інших платників податку на додану вартість, з приводу якої в останніх вже виник обов`язок щодо сплати відповідної суми податку до бюджету.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Отже, отримавши податкові накладні від контрагентів, у позивача виникло право на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених ст. 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному ст. 50 цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Матеріали справи містять первинні документи, які досліджені як судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, щодо відомостей про обставини, які є предметом доказування у цій справі, та пов`язані з рухом активів, виконанням зобов`язань. Первинні документи відповідають змісту, відображеному в укладених позивачем договорах, та підтверджують обґрунтованість формування податкового кредиту за досліджуваними господарськими операціями.

Пунктом 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (пп. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України).

Із ст.71 Податкового кодексу України вбачається, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з пп. 72.1.1 п. 72. ст. 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Згідно п. 74.1-74.2 ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політик; зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року задоволено повністю позов Приватного акціонерного товариства «КДЗ», внаслідок чого визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення форми "Р" № про збільшення Приватному акціонерному товариству "КДЗ" суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 706 640 (один мільйон сімсот шість тисяч шістсот сорок тисяч) гривень 00 копійок, в тому числі за податковими зобов`язаннями 1137760 (один мільйон сто тридцять сім тисяч сімсот шістдесят) гривень 00 копійок, за штрафними санкціями 568880 (п`ятсот шістдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок, прийняте 12 березня 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення форми "В4" від № про зменшення Приватному акціонерному товариству "КДЗ" розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 610046 (шістсот десять тисяч сорок шість) гривень 00 копійок, прийняте 12 березня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області.

При цьому, сума зазначена в податкових повідомленнях - рішеннях № та №, нарахована за той же період та з тих саме контрагентів, а саме: TOB «Таістас», ТОВ «Зелмера», ТОВ «ВВП Холдинг», TOB «Рістек груп», ТОВ «Агро-М Альянс груп», ТОВ «Сафіна ЛТД», ТОВ «Стікар», ТОВ «Техпром груп», ТОВ «Фінтек інвест груп», ТОВ «Компанія Керол», ТОВ «Дніпрорегіонпостач», ТОВ «ППР Ампрокс», ТОВ «Лопінг», ТОВ «Метало-літейний-ресурс», увійшла до податкового повідомлення - рішення №.

Також рішенням встановлено, що первинні документи (договори, видаткові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні та податкові накладні, прибуткові ордери та інші первинні документи), надані ПрАТ «КДЗ» на підтвердження здійснення витрат на придбання (виготовлення) товарів (послуг) та для визначення суми податкового кредиту звітних (податкових) періодів, відповідають вимогам Закону № 996-XIV.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року набрало законної сили та є чинним.

Відповідно до частини 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно зазначив, що податковий орган не мав визначених законом підстав для формування висновків про нереальність господарських операцій з контрагентами позивача лише на підставі «податкової інформації» та «аналізу бази даних АІС» щодо контрагентів позивача.

Суд зазначає, що інформаційні бази даних податкового органу не мають статусу офіційних і можуть містити помилки, та неточності які впливають на правовий статус платника податку, вказана податкова інформація містить лише дані про результати господарської діяльності кожного контрагента позивача окремо за період, в якому виникли спірні правовідносини. Контролюючим органом не перевірялась і не оцінювалась діяльність контрагентів позивача в періоди, які передували укладенню спірних правочинів, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що висновки відповідача про безтоварність укладених позивачем договорів з вищезазначеними контрагентами є безпідставними і зроблені в результаті припущень, що виключає можливість покладення їх в основу спірних рішень.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на принцип персональної відповідальності платника податку, те, що право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат позивача не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.

Отже, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у зв`язку з невиконанням своїх обов`язків його контрагентом, порушує право особи мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 року (далі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст. 9 Конституції України. Зокрема, стаття 1 Протоколу до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України" визначено, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

На недопустимість покладення тягаря негативних наслідків від встановлення протиправності дій контрагента платника податків неодноразово вказав Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 18.03.2010 року по справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії".

Європейський суд з прав людини та чинне законодавство України чітко констатує правило індивідуальної відповідальності платника податків та наголошує, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.

Відповідно до п.п. 200.1-200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. "б" 200.1 цієї статті, така сума: підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

За змістом пп 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7. ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Згідно п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За приписами п. 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Таким чином, Податковим кодексом України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника; за будь-якими із сторін правочину не передбачено зобов`язання та не визначено права здійснення контролю показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності заявленими іншою стороною правочину, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Суд не буре до уваги посилання податкового органу на відсутність сертифікатів якості на отримані товари, як на підставу безтоварності господарських операцій, оскільки сертифікаційні документи на товар, які не містять відомостей про учасників та умови господарської операції з поставки, не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції, сертифікати не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів.

Доводи податкового органу щодо дефектності товарно-транспортних накладних є неприйнятними, оскільки товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи, отже недоліки в їх оформленні не можна розцінювати як беззаперечне свідчення безтоварності спірних операцій.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, наявність або відсутність окремих документів, як і помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце, а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

У цій справі реальність господарських операцій позивача із контрагентами встановлена судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду на підставі комплексного дослідження обставин справи, врахування факту наявності первинних документів, як підстави формування податкового та бухгалтерського обліку, наданих на підтвердження господарських операцій.

Жодних доводів щодо порушень судом першої інстанції норм Податкового кодексу України, на підставі яких прийняті спірні податкові повідомлення-рішення або неправильного застосування їх судом, неправильного тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню, відповідачем в апеляційній скарзі не наведено.

Суд визнає, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого апеляційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року у справі № 200/4972/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

І.В. Сіваченко