Справа № 320/2275/19
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 року № 320/2275/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Бориспільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить: - скасувати рішення Бориспільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 07.03.2019 року вих. № 50 щодо відмови ОСОБА_1 , у проведенні перерахунку пенсії із заробітної плати в сумі 147,69 крб. за роботу в період з 30 квітня по 30 квітня 1986 року в зоні відчуження; - зобов`язати Бориспільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 , перерахунок пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із заробітної плати в сумі 147,69 крб. за роботу в період з 30 квітня по 30 квітня 1986 року в зоні відчуження на підставі довідки №10 від 25.02.2019 та виплатити, починаючи з 28 лютого 2019 року з урахуванням уже проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що дії відповідача щодо відмови їй як інваліду ІІ групи довічно внаслідок Чорнобильської катастрофи у перерахунку пенсії із її заробітку в зоні відчуження у квітні 1986 року в сумі 147,69 крб. є протиправним, оскільки суперечить вимогам закону. Позивачка стверджує, що до відповідача нею було надано всі необхідні та належно оформлені документи для перерахунку пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що надана для перерахунку пенсії довідка про заробітну плату №10 від 25.02.2019, видану Іванківським міжрайонним управлінням водного господарства за період роботи в зоні відчуження м. Чорнобиль, с. Лелів з 30.04.1986 по 30.04.1986 року, в сумі 147,69 карб., але розрахунок заробітної плати проведено з урахуванням кратності 4, що не підтверджено первинними документами, та не надано копії відомостей на заробітну плату за квітень 1986 року для підтвердження посадового окладу. Також зазначив, що позивачу рішенням №4172 від 25.09.2015 вже булла надана відмова в перерахунку пенсії по ідентичній довідці про заробітну плату №41 від 16.09.2015, видану Іванківським міжрайонним управлінням водного господарства за період роботи в зоні відчуження м. Чорнобиль, с. Лелів з 30.04.1986 по 30.04.1986, в сумі 147,69 крб.. Постановою Верховного Суду України 24.07.2018 по справі №359/8075/16-а в задоволенні позову позивачці відмовлено. Таким чином, підстави для перерахунку пенсії із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження ОСОБА_1 відсутні.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачка погодилась з тим, що Верховним судом 24.07.2018 скасовано всі рішення по справі №359/8075/16-а, але з підстави, що в довідці №41 від 16.09.2015 не всі зазначені дані підтверджені розрахунковими документами, а саме заробітна плата. Проте, при видачі довідки про заробітну плату від 25.02.2019, в останній внесено всі відомості та окремо довідку від 25.02.2019 №10/1 про те, що особовий рахунок ОСОБА_1 на зберігся. Таким чином позивачка стверджує, що нею подано всі необхідні та належно оформлені документи для перерахунку пенсії, а тому вважає, що обставини викладені відповідачем у відзиві є необґрунтованими.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом II групи довічно, хвороба якої пов`язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, маю право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Перебуває на обліку в Броварському об`єднаному пенсійному управлінні Київської області, та отримує пенсію в мінімальному розмірі по інвалідності, призначену відповідно до вимог вказаного Закону.

Згідно з експертним висновком ЦМЕК МОЗ та МНС України від 01.07.2015 №2940, позивачці встановлено діагноз: Cr правої нирки, ст. І, Т1аN0М0, Cr шийки матки, ст. ІІІ-В, Т1N1М0, кл.гр.ІІ. Стан після комбінованого лікування. Висновок: захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

30 квітня 1986 року позивачка приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Вказана обставина підтверджується копією маршрутного листа та копією табелю обліку робочого часу за квітень 1986 року.

Іванківським міжрайонним управлінням водного господарства 16 вересні 2015 року видано довідку №41, згідно якої фактична заробітна плата позивача за роботу в зоні відчуження становить 147, 69 крб., за роботу в населених пунктах зони відчуження м. Чорнобиль, с. Лелів з « 30» квітня 1986 року по « 30» квітня 1986 року по місцю роботи в Чорнобильському управлінні осушувальних систем посадовий оклад (тарифна ставка) 120 крб. та виплачена з урахуванням коефіцієнта 4.

16 вересня 2015 року позивачка звернулась із заявою про здійснення перерахунку пенсії по інвалідності з урахуванням заробітної плати за 30 квітня 1986 року.

Рішенням УПФУ в м. Борисполі та Бориспільському районі від 25 вересня 2015 року №4172 відмовлено у перерахунку пенсії з підстав відсутності первинних документів, що підтверджували б оклад позивача, а відтак правильність включення відповідних сум до довідки.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.07.2018 по справі №359/8075/16-а за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського ОУПФ України Київської області про визнання дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності протиправними та зобов`язання здійснити з 16 вересня 2015 року, перерахунок пенсії по інвалідності, виходячи із заробітної плати за 30 квітня 1986 року, одержаної за роботу в зоні відчуження, з урахуванням розміру заробітної плати у сумі 147,69 крб. та вже проведених виплат, касаційну скаргу Бориспільського ОУПФ України Київської області задоволено, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Колегія суддів у вказаній постанові дійшла висновку, що відсутні підстави для перерахунку пенсії на підставі довідки №41 виданої Іванківським міжрайонним управлінням водного господарства від 16.09.2015, оскільки не всі зазначені в цій довідці дані є підтвердженими розрахунковими документами (відомостями).

Згідно з довідки Іванківського міжрайонного управління водного господарства №10/1 від 25.02.2019 встановлено, що позивачка дійсно приймала участь в ліквідації аварії на ЧАЕС 30.04.1986 згідно табеля обліку робочого часу за квітень місяць 1986 року. В довідці зазначено, що книги по нарахуванню заробітної плати за 1986 рік в архіві управління збереглись не в повному обсязі (деякі порвані, відсутні багато листів), а саме особовий рахунок ОСОБА_1 не зберігся. ОСОБА_1 в той час працювала робітником складу, у якій був посадовий оклад 120 руб..

Позивачка 28.02.2019 повторно звернулась до відповідача з проханням зробити перерахунок пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року на підставі довідки про заробітну плату № 10 від 25.02.2019 року.

Однак, рішенням № 50 від 07.03.2019 року відмовлено позивачці в перерахунку пенсії, в зв`язку з тим, що рішенням № 4172 від 25 .09.2015 року вже була надана відмова в перерахунку пенсії по довідці про заробітну плату № 41 від 16.09.2015 року, видану Іванківським міжрайонним управлінням водного господарства, за період роботи в зоні відчуження м. Чорнобиль, с. Лелів з 30.04.1986 року по 30.04.1986 року, в сумі 147,69 крб.. Дане рішення нею було оскаржене в судовому порядку. Постановою Верховного Суду від 24.07.2018 по справі №359/8075/16-а в задоволенні позову до Бориспільського ОУПФ України Київської області було відмовлено. Таким чином право на перерахунок відсутнє.

Проте, позивачка з вказаним рішенням не погоджується, звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п.1 цього Порядку визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно з пп. 4 п. 3 даного Порядку у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.07.2018 по справі №359/8075/16-а за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського ОУПФ України Київської області про визнання дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності протиправними та зобов`язання здійснити з 16 вересня 2015 року, перерахунок пенсії по інвалідності, виходячи із заробітної плати за 30 квітня 1986 року, одержаної за роботу в зоні відчуження, з урахуванням розміру заробітної плати у сумі 147,69 крб. та вже проведених виплат, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Приймаючи таке рішення, колегія суддів дійшла висновку, про відсутність підстав для перерахунку пенсії на підставі довідки №41 виданої Іванківським міжрайонним управлінням водного господарства від 16.09.2015, оскільки не всі зазначені в цій довідці дані є підтвердженими розрахунковими документами (відомостями).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, обставини щодо відсутності факту, покладеного в основу оскаржуваного рішення, доказуванню не підлягають.

Разом з тим, позивачка здійснює посилання на довідку про заробітну плату від 25 лютого 2019 року в якій внесено всі відомості та окремо надано довідку від 25.02.2019 року № 10/1 про те, що особовий рахунок ОСОБА_1 не зберігся. ОСОБА_1 на той час працювала робітником складу, а по особовим рахункам інших працівників складу, які збереглись, розмір посадового окладу становив 120 крб..

У відповідності до постанови КМУ від 05 липня 2006 року № 919, затверджено Порядок визначення заробітної плати для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, а саме підпункту 1 п.3, заробітна плата застрахованої особи за кожен місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії визначається: за наявності підприємства установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника - виходячи із розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації, що склалась у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Таким чином, позивачка стверджує, що нею подані всі необхідні та належно оформлені документи для перерахунку пенсії.

Разом з тим, суд зазначає, що порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 і Порядок №919 мають різний предмет правового регулювання.

Довідкою від 25.02.2019 року № 10/1 встановлено, що особовий рахунок ОСОБА_1 не зберігся. ОСОБА_1 на той час працювала робітником складу, а по особовим рахункам інших працівників складу, які збереглись, розмір посадового окладу становив 120 крб.. Суд зазначає, що довідка від 25.02.2019 року № 10/1 є ідентична довідці №41 від 16.09.2015. Суд також зазначає, що довідка від 25.02.2019 року № 10/1 не є первинним документом, яка б підтверджувала оклад позивача, на підставі якого здійснено обрахунок заробітної плати.

Крім того, відповідно до Порядку №919, на який здійснено посилання позивачкою, остання, у разі втрати документів про її нарахування та виплату, не надала документи по аналогічній професії (посади) на зазначеному підприємстві, по якій можливе нарахування та виплата заробітної плати.

Таким чином суд вважає, що з наданої довідки не можливо підтвердити оклад позивача, з якого і нарахована заробітна плата, а позивачкою не надано інших первинних документів, що підтверджували оклад позивачки з якого і нарахована заробітна плата.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності свого рішення.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є не обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.