Справа № 804/1509/16
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року Справа № 804/1509/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліона»
до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України
третя особа Прокуратура Дніпропетровської області
про визнання протиправним та скасування рішення, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліона» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: прокуратури Дніпропетровської області, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області «Про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації» за №14-СК від 17.02.2016 року.
18.03.2016 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.
18.04.2016 року у судовому засіданні було оголошено перерву, у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів по справі.
23.05.2019 року у судовому засіданні було оголошено перерву, у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів по справі.
23.05.2016 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду зобов`язано відповідача надати додаткові докази по справі.
29.06.2016 року у судовому засіданні було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Прокуратуру Дніпропетровської області, витребувано додаткові докази по справі та оголошено перерву.
15.07.2016 року у судовому засіданні було оголошено перерву, у зв`язку з необхідністю витребування у відповідача та третьої особи додаткових доказів по справі.
15.07.2016 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду зобов`язано третю особу та відповідача надати додаткові докази по справі.
25.07.2016 року від відповідача надійшли заперечення по справі, відповідно до яких вказано, що в декларації про готовність об`єкта до експлуатації вказано недостовірні дані, у зв`язку з чим є підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом та відповідно до ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідачем було винесено оскаржуване рішення, яке на думку відповідача є правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.
Також, 25.07.2016 року відповідачем на виконання вимог ухвал суду було надано витребувані докази по справі.
25.07.2016 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було зупинено провадження у справі до 12.09.2016 року.
12.09.2016 року від позивача надійшли пояснення на заперечення відповідача, відповідно до яких вказано, що заперечення відповідача є необґрунтованими та такими, що не гуртуються на нормах чинного законодавства, оскільки діючим законодавством на момент здійснення реєстрації декларації не передбачалось обов`язку замовника зазначати в декларації про готовність об`єкта до експлуатації містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки та відповідачем не наведено жодного порушення з боку позивача, які давали б підстави вважати об`єкт самочинним.
12.09.2016 року у судовому засіданні протокольною ухвалою було поновлено провадження у справі та у зв`язку із необхідністю надання додаткових доказів по справі було оголошено перерву.
03.10.2016 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було зупинено провадження у справі до 31.10.2016 року.
31.10.2016 року у судовому засіданні представником відповідача були надані заперечення, відповідно до яких вказано, що відсутні правові підстави для скасування оскаржуваного рішення, оскільки містобудівні умови та обмеження надавалися Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІАЛОГ», а не позивачу, у зв`язку з наміром замовника здійснити будівництво житлового комплексу з торгово-офісним центром та паркінгом, а не будівництво торгівельного центру. Окрім того, площа забудови торгівельного центру перевищує площу земельної ділянки, наданої у користування, тобто позивачем самовільно захоплено 384 кв.м. земельної ділянки. На підставі зазначеного об`єкт вважається самочинним будівництвом.
Також, 31.10.2016 року у судовому засіданні представником третьої особи було надано пояснення по справі, відповідно до яких третя особа просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржуване рішення прийнято відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства та в межах його повноважень.
31.10.2016 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, яку ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року залишено без змін.
Також, 31.10.2016 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішення по справі №804/1510/16.
14.05.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було поновлено провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.
Також, 14.05.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було залучено в якості відповідача 2 Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.
06.06.2019 року на електронну адресу суду та 10.06.2019 року третьою особою було надано ідентичні пояснення по справі, відповідно до яких вказано, що доводи відповідача є обґрунтованими, оскільки дані скасованої декларації є недостовірними і зазначені як підстава для прийняття оскаржуваного рішення.
Дана справа перебувала в провадженні судді Барановського Р.А.
25.09.2019 року на підставі розпорядження керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 1129д вказану справу було перерозподілено та передано для розгляду судді Дєєву М.В.
26.09.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було прийнято до провадження дану справу, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
28.11.2014 року ТОВ «Еліона» здійснено реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно, а саме будівлю торгівельного центру по АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Позивач не погоджується з вищевказаним рішенням та вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (затв. постановою КМ України від 23.05.2011р. №553) окремою та самостійною підставою для проведення позапланової перевірки є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Така перевірка здійснюється протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.
При цьому, у визначений зазначеним Порядком строк Інспекцією не було вжито заходів щодо виявлення порушень, які в подальшому стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу.
З завершальним етапом створення об`єкту містобудування, тобто реєстрацією права власності, як це передбачено частиною 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», законом, а саме частиною другою статті 331 ЦК України, пов`язується момент набуття права власності на новостворене майно, тобто виникнення правовідносин власності та, відповідно, їх регулювання нормами цивільного законодавства.
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VІ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.
Зазначені у цій статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 36 Закону №3038-VІ право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.
Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації.
Частиною 7 цієї ж статті передбачено підстави скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, до яких, зокрема, віднесено: встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Зміст наведених законодавчих норм дає підстави дійти висновку про те, що реєстрація декларації про початок будівництва є обов`язковою умовою для початку виконання будівельних робіт. Відповідальність за повноту та достовірність інформації, наведеної в декларації, несе замовник будівництва (особа, яка подає декларацію).
В свою чергу, Державна архітектурно-будівельна інспекція може скористатися наданим їй правом відмови у реєстрації декларації або повернення поданої декларації з підстав, визначених статтею 36 Закону №3038-VІ, в т.ч., у зв`язку з поданням неповної інформації у такій декларації.
Відповідно до частини першої статті 39 Закону №3038-VI, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I - III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.
Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката (ч. 5 ст. 39 Закону №3038-VI).
Згідно частини 9 статті 39 Закону №3038-VI, зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.
Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката (ч.10 ст.39 Закону №3038-VI ).
Відповідно до частини 2 статті 39-1 Закону №3038-VI у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За правилами статті 26 Закону №3038-VІ завершальним етапом будівництва об`єкту містобудування є реєстрація права власності на такий об`єкт.
Так, як було зазначено вище, підставою для прийняття оскаржуваного рішення було зазначення позивачем недостовірних даних в декларації про початок виконання будівельних робіт: «Будівництво торгівельного центру по вул.Дмитра Донського, 2а у м.Дніпропетровськ», реєстрацію якої було скасовано рішенням №13-СК від 17.02.2016 року.
Судом встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2016 року по справі №804/1510/16 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліона» до Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 17.02.2016 № 13-СК було задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року № 13-СК «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт».
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2016р. скасовано та ухвалено нову, якою у позові відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.02.2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Еліона» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017р., на підставі пункту 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України.
У серпні 2017 року ТОВ «Еліона» (в порядку глави 3 розділу ІУ КАС України в редакції, чинній до 15.12.2017р.) звернулось до Верховного Суду України з заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.02.2017р. у справі №804/1510/16 (К/800/4390/17) на підставі пункту першого частини 1 статті 237 КАС України з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах статей 36, 38, 39-1 Закону України від 17.02.2011р. №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності», пунктів 9, 22 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 та Додатку №2 до цієї постанови.
Постановою Верховного Суду від 19.09.2019 року скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 20.02.2017 року, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2016 року у даній справі залишено в силі.
Так, у вищевказаному судовому рішенні Верховний Суд дійшов наступного висновку: «що реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, в даному випадку вчинення ТОВ «Еліона» дій щодо реалізації наданого йому цією декларацією права на проведення будівельних робіт.
З моменту реєстрації відповідачем Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, з якою пов`язується закінчення будівництва об`єкта містобудування, а також внаслідок реєстрації ТОВ «Еліона» 28.11.2014р. права власності на новостворений об`єкт містобудування, Декларація про початок виконання будівельних робіт вичерпала дію.
Таким чином, враховуючи вищевказане рішення та те, що з моменту набуття права власності декларація про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації вичерпали свою дію, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1378,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №519 від 14.03.2016 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в розмірі 1378,00 грн.
Суд зазначає, що враховуючи, що оскаржуване рішення прийняте Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, який є структурним підрозділом Державної архітектурно-будівельної інспекції України без статусу юридичної особи, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати належить стягнути саме з Державної архітектурно-будівельної інспекції України.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області №14-СК від 17.02.2016 року «Про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації».
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліона» (код ЄДРПОУ - 37452554) судові витрати у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв