Справа № 200/11959/19-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 р. Справа№200/11959/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Льговської Ю.М.,

секретаря судового засідання Перової В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача Яковлєвої А.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комунальний комбінат» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комунальний комбінат» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1437-23 від 2 липня 2019 року зі сплати єдиного внеску в розмірі 114316,88 гривень.

Позовні вимоги вмотивовані приписами пункту 9-4 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за якими платники єдиного внеску звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених статтею 6 вказаного Закону, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних з інформаційної системи органів доходів і зборів; станом на 30 червня 2019 року заборгованість позивача становила 114 316, 88 грн, у зв`язку з чим і була сформована спірна вимога. Крім того, вказувалось на те, що позивачем не подано в порядку Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» заяву про звільнення від виконання обов`язків, передбачених статтею 6 цього Закону, у зв`язку з чим відсутні підстави для його звільнення від відповідальності. Зазначав, що антитерористична операція завершена, підтвердженням чому є Указ Президента України від 30.04.2018 року №116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях». Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року відповідно до частини другої статті 223 КАС України було оголошено перерву до 27 листопада 2019 року.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Наявність таких випадків судом не встановлено.

Представник відповідача у судове засідання з`явився, просив у позові відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Згідно з даними ЄДР місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» () є: смт Новгородське, місто Торецьк Донецької області (а. с. 17).

Товариство є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та перебуває на обліку в Бахмутській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (а. с. 18 на звороті).

Вказаний орган фіскальної служби розташований у місті Бахмут Донецької області.

Місто Бахмут (стара назва - місто Артемівськ) включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Цей перелік затверджено розпорядженнями Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність 02 грудня 2015 року), «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 02 грудня 2015 року № 1275-р (чинне). Вказаний перелік затверджено на виконання статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ.

За даними інформаційної системи органу доходів і зборів станом на 30 червня 2019 року заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» становила 114 316, 88 грн (а. с . 15).

На підставі цих даних Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 липня 2019 року № Ю-1437-23 на загальну суму 114 316,88 грн, де 77 669,97 грн. це недоїмка, 35 626,07 грн - штраф, 1 020,84 грн. пеня (а. с. 9).

Із розрахунку до вимоги про сплату боргу вбачається, що нарахування мало місце за період 2018 2019 років.

Позивач скористався правом на оскарження вимоги в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби України від 29 серпня 2019 року № 49/6/99-00-08-06-01 скаргу позивача від 22 липня 2019 року № 288 залишено без задоволення, а вимогу без змін (а. с. 10-15).

Станом на дату прийняття спірної вимоги (2 липня 2019 року) антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, не припинена.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464 VI (далі Закон № 2464 VI).

За приписами пункту 1 частини другої статті 6 вказаного Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VI. Частиною восьмою цієї статті визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, є недоїмкою відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону № 2464-VІ.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення з платників єдиного внеску. Частиною першою цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною десятою статті 25 Закону № 2464-VІ встановлено нарахування пені на суму недоїмки з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу; пунктом 2 частини одинадцятої цієї статті - застосування до платника єдиного внеску штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Разом з цим, приписи цих норм поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту:

«Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.»

Пункт 9-4 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ є чинним на сьогоднішній день.

Виходячи з аналізу абзацу 1 пункту 9-4 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ, суд дійшов висновку, що позивач як платник єдиного внеску, який перебуває на обліку в органі доходів і зборів, розташованого на території міста, де проводиться антитерористична операція, звільняється на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VІ, зокрема, від своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску (пункту 1 частини другої статті 6 вказаного Закону).

При цьому суд зазначає на висновки Верховного Суду щодо аналізу пункту 9-4 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ, викладені в зразковій справі № 812/292/18. У рішенні від 30 березня 2018 року Верховний Суд зазначив, що «Закон № 2464-VІ не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі».

Виходячи з аналізу абзацу 3 пункту 9-4 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ, суд дійшов висновку, що єдиною підставою для зупинення застосування до платників єдиного внеску заходів впливу та стягнення за порушення Закону № 2464-VІ є знаходження таких платників на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція.

Судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в Бахмутській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, яка розташована на території населеного пункту, де проводилася антитерористична операція, а тому на підставі прямої норми закону звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

У межах спірних відносин накладення штрафу та нарахування пені відбулося за період 2018 2019 років, тобто за період проведення антитерористичної операції, за наявності умови перебування позивача як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, без врахування положень Закону, який прямо забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов`язків платника єдиного внеску.

Вказані обставини свідчать про протиправність застосування до позивача штрафних санкцій, нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску та прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02 липня 2019 року № Ю-1437-23.

Доводи представника відповідача про зміни в законодавстві, відповідно до яких скасовано норму, яка передбачає звільнення від виконання обов`язків, суд не приймає до уваги, оскільки пункту 9-4 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ, який і звільняє від обов`язків, передбачених цим Законом, є чинним.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про неподання позивачем у порядку Закону № 2464-VІ заяви про звільнення від обов`язків, передбачених цим Законом, з огляду на те, що антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, триває, спірна вимога прийнята в період проведення цієї операції. Крім того, відповідальність урегульована окремою нормою цього пункту. Вимоги щодо заяви платника єдиного внеску як підстави для звільнення від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 цього Закону, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення атитерористичної операції, не можна виривати з контексту норми, яка вимагає системного аналізу положень у сукупності статей 6, 25 та пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ. Необхідність подання заяви обумовлена низкою підстав, зокрема визнання безнадійною недоїмки, яка підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу. Можливість подання такої заяви має місце виключно після закінчення антитерористичної операції. Натомість, звільнення від відповідальності передбачено безпосередньо у Законі в силу його прямої дії та не потребує додаткового звернення, оскільки норма встановлює незастосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій та адресована насамперед до осіб, які наділені повноваженнями щодо застосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій.

Посилання відповідача на те, що антитерористична операція завершена з огляду на прийняття Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» від 30 квітня 2018 року № 116/2018 (указ для службового користування), є неприйнятними.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ (далі Закон № 1669-VІІ) визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону (частина третя статті 11 Закону № 1669-VІІ).

Указ Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яким розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей, є чинним. Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України Президент України не приймав, тобто, період проведення антитерористичної операції ще триває.

Указом Президента України від 30 квітня 2018 року № 116/2018, на який посилається відповідач, затверджено рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» від 30 квітня 2018 року. Виходячи з назви самого рішення, слідує, що антитерористична операція в Донецькій та Луганській областях триває.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 1 921 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 243-246, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комунальний комбінат» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1437-23 від 02 липня 2019 року зі сплати єдиного внеску у розмірі 114316, 88 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (, місцезнаходження: вул. 130-ої Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комунальний комбінат» (, місцезнаходження: вул. Квіткова, 1, м. Торецьк, смт. Новгородське, Донецька область, 85200) судовий збір у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 (нуль) копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повне рішення складено 28 листопада 2019 року.

Суддя Ю.М. Льговська