Справа № 937/8688/19
Суддя: Іваненко О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.11.2019
Справа № 937/8688/19
Провадження № 2а/937/152/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Прозорової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції Жигир Романа Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції Жигир Романа Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що 20.10.2019 року інспектором СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції Жигир Р.Г. була прийнята постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БАА №396335, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Із вказаною постановою він не згоден, вважає її незаконною та безпідставною. Відповідно до постанови поліцейського, він, керуючи автомобілем «Nissan Tiida» д.н. НОМЕР_1 , 20.10.2019 року о 11 год. 30 хв. на а/д Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта поза межами населеного пункту не ввімкнув на ТЗ ближнє світло фар, чим порушив п.9.8 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Проте, ні пунктом 9.8, ні будь-якими іншими нормами ПДР України не передбачено обов`язку водія вмикати денні ходові вогні та ближнє світло фар як попереджувальними сигналами. Таким чином, з викладеної в постанові суті порушення взагалі неможливо зрозуміти чи має місце порушення та в чому воно полягає. Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено низку різних порушень правил дорожнього руху, серед яких зокрема, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Денні ходові вогні (ДХО), це зовнішні світлові прилади. З точки зору ПДР вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до його ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР «Попереджувальні сигнали», а не в розділі 19 ПДР «Користування зовнішніми світловими приладами». Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР. Таким чином, за не ввімкнений за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло фар настає відповідальність за ст. 125 КУпАП. Таким чином, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскаржувана постанова прийнята без повного та всебічного дослідження обставин справи. Тому він просить визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 20.10.2019 року серії БАА №396335, прийняту інспектором СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції Жигир Р.Г.

В судове засідання позивач не з`явився, але від нього надійшла заяву про слухання справи у його відсутність, на позові наполягає.

В судове засідання відповідач не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує в повному обсязі, оскільки оскаржувана позивачем постанова серії БАА №396335 від 20.10.2019 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122КУпАП відносно нього винесена правомірно, на законних підставах та є такою, що скасуванню не підлягає, оскільки вона була винесена з дотриманням вимог ст. 7, 27, 33, 38, 222, 276, 283, 285 КУпАП.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, безсторонньо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення ; своєчасно, тобто протягом розумного строку, тощо.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2,3 ст. 242 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно ст.248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні, 20.10.2019 року інспектором СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції Жигир Р.Г. було винесено постанову серії БАА №396335 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП., та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. на користь держави (а.с.7).

Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту… Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Підставою для складання вказаної постанови, як вбачається з матеріалів справи, вказано ті обставини, що позивач ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Nissan Tiida» д.н. НОМЕР_1 , 20.10.2019 року о 11 год. 30 хв. на а/д Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта поза межами населеного пункту не ввімкнув на ТЗ ближнє світло фар, чим порушив п.9.8 ПДР ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.5).

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленим цим Кодексом.

Щодо посилань позивача на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, суд виходить з наступного.

Як вбачається з вимог ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з вимогами ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.9.8 ПДР України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно п.9.1 ПДР України, попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Відповідно до вимог ч.2 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та інше.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не було надано доказів того, що його автомобіль обладнано денними ходовим вогнями, а тому він повинен був ввімкнуту ближнє світло фар на вимогу п.9.8 ПДР для позначення свого транспортного засобу. З аналізу п.9.1, 9.8 ПДР, ближнє світло фар, як попереджувальний сигнал, повинно бути ввімкнено у світлу пору доби. Таким чином ближнє світло фар можливо використовувати як зовнішній світловий прилад, так і в якості попереджувального сигналу. Позивачем було порушено правило використання освітлювальних приладів або попереджувальних сигналів, до яких відноситься ближнє світло фар, яке зазначається розділах 9 та 19 ПДР. Правопорушення скоєно 20.10.2019 року, в період з 1 жовтня по 1 травня, поза межами населеного пункти, а тому позивач рухаючись на автомобілі без ввімкненого ближнього світла фар порушив вимоги п.9.8 ПДР.

Таким чином, доводи позивача щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає необґрунтованими, так як він не надав жодних доказів неправомірності винесення постанови, та вважає, що постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, винесена правомірно в частині притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п.9.8 ПДР.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з п.4 ч.1 ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Відповідно до ст.22 КпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не враховувалися обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, як того вимагають положення ст. 33 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та те, що скоєне ним правопорушення не потягло за собою настання будь-яких негативних наслідків, правопорушення вчинене неумисно, суд вважає можливим звільнити позивача від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, задовольнивши частково позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 19, 77, 243-246, 260, 293, 295, 297, 382 КАС України, ст.ст. 22, 33, 126, 251-297 КУпАП,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області молодшого лейтенанта поліції Жигир Романа Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Змінити постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА№396335 від 20.10.2019 року, винесену інспектором СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції Жигир Романом Геннадійовичем, звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, обмежившись усним зауваженням.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко