Справа № 540/1469/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 р.м. ОдесаСправа № 540/1469/19

Головуючий в І інстанції: Хомякова В.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 28.08.2019 р.

Місце ухвалення: м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача -Шеметенко Л.П.
судді -Стас Л.В.
судді -Турецької І.О.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України у Херсонський області від 11.01.2019 року про припинення громадянства України ОСОБА_1 , уродженця села ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області поновити громадянство ОСОБА_1 ;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання УДМС України у Херсонській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 1988 році він разом з батьками приїхав на постійне місце проживання з Вірменії в Україну, а саме - в Бериславський район Херсонської області. У 2008 році позивач звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з заявою про встановлення факту постійного проживання на території країни станом на 24.08.1991 року. Вказаний позов був задоволений рішенням суду від 28.08.2008 року, на підставі якого було прийнято рішення про оформлення набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України".

Позивач вважає, що відповідачем незаконно скасовано рішення про набуття ним громадянства України. Позивач зазначає, що набув громадянство України у встановленому порядку, доказів подання фальшивих документів для оформлення громадянства немає, тому рішення про припинення громадянства є неправомірним та підлягає скасуванню.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України у Херсонський області від 11.01.2019 року про скасування рішення Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 05.05.2009 р. про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, що мають значення для правильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області посилається на те, що рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 28.08.2008 року, на підставі якого позивач набув громадянство України, було скасовано в апеляційному порядку згідно рішення апеляційного суду Херсонської області від 30.03.2011 року. Апелянт вважає, що рішення про скасування оформлення набуття громадянства України відповідно до ст. 8 Закону України "Про громадянство України" приймається безпосередньо після того, як уповноважений компетентний орган виявив факт, що підтверджує відсутність у особи права на набуття громадянства України. На думку відповідача, в даному випадку таким фактом виступає рішення апеляційного суду Херсонської області.

При цьому, апелянт вказує на те, що оскільки на теперішній час скасовано єдиний документ, який підтверджував факт проживання позивача на території України до 24.08.1991 року, то у позивача відсутні і підстави для подальшого перебування у громадянстві України, навіть не дивлячись на те, що на момент прийняття рішення про набуття ним у 2008 році громадянства України, подані документи були чинними. Тобто, на думку апелянта, юридичне значення має не лише те, щоб на момент подачі заявником документів про оформлення набуття громадянства України та прийняття відносно нього відповідного рішення вказані документи були чинними, але й на протязі всього періоду перебування особи в громадянстві України.

Крім іншого, апелянт посилається на рішення Верховного Суду від 07.12.2018 року у справі № 820/3650/16.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Алаяз Ехегнадзорського району Вірменської СРСР, де 25.04.1983 р. отримав паспорт громадянина СРСР НОМЕР_1 . Як зазначає позивач, у 1988 році він разом з батьками приїхав на постійне місце проживання з Вірменії в Україну, в Бериславський район Херсонської області.

У 2008 році позивач звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області із заявою про встановлення факту постійного проживання на території країни станом на 24.08.1991 року.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 28.08.2008 року у справі №2-О-158/2008 встановлено факт постійного проживання позивача на території Бериславського району Херсонської області до 24.08.1991 року.

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до СГІРФО Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням. Заяву у позивача прийняв, правильність її заповнення та всі необхідні документи до заяви перевірив начальник СГІРФО Бериславського РВ УМВС України в Херсонській капітан міліції Н.М. Чуйко.

05 травня 2009 року було прийнято рішення щодо оформлення набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України, яке погоджено начальником ВГІРФО УМВС України в Херсонській області та затверджено начальником УМВС України в Херсонській області.

19 травня 2009 р. ОСОБА_1 , здавши свій паспорт громадянина Азербайджан НОМЕР_3 в СГІРФО Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області, отримав в Бериславському РВ УМВС України в Херсонській області паспорт громадянина України НОМЕР_4 .

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2011 року у справі №22-1648/2011р. задоволено апеляційну скаргу прокурора Бериславського району Херсонської області, скасовано рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 28.08.2008 року у справі №2-О-158/2008р. та ухвалено нове рішення, яким позивачу відмовлено у задоволенні заяви про встановлення факту його постійного проживання на території України до 04.08.1991р.

Як встановлено судом, рішення суду першої інстанції скасовано з підстави того, що суд не перевірив факт подання заявником до органу МВС за місцем проживання зобов`язання припинити громадянство Азербайджану протягом двох років з моменту набуття громадянства України.

11.01.2019 за результатами перевірки щодо підстав набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 та прийняття рішення про скасування громадянства України складено висновок, згідно якого рекомендовано оформити подання про скасування рішення про набуття громадянства України за територіальним походженням щодо ОСОБА_1 .

Цього ж дня, 11.01.2019 року Управлінням державної міграційної служби України в Херсонській області, посилаючись на ст. 21 ЗУ "Про громадянство України", рішення апеляційного суду, прийнято рішення про скасування рішення УМВС України в Херсонській області від 05.05.2009 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням УДМС України в Херсонській області, позивач оскаржив його до суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач скасував своє рішення про оформлення набуття громадянства України позивачу за відсутності правових підстав.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України", особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав.

Згідно ст. 17 Закону (чинного на час прийняття оскаржуваного рішення відповідачем), громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

При цьому, підставами для втрати громадянства України, відповідно до ст. 19 Закону, є 1) добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття; 2) набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів; 3) добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.

Статтею 21 Закону передбачено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

При цьому, інших підстав, які б давали можливість суб`єкту владних повноважень скасувати прийняте рішення про оформлення набуття громадянства України діючим законодавством не передбачено.

Скасування в межах повноважень прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 цього Закону відноситься до повноважень Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства (ст. 24 Закону).

В свою чергу, перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. визначає Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215.

Відповідно до п. 88 Порядку № 215, для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що аналіз наведених норм законодавства України дає підстави для висновку, що необхідною та обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства може бути лише встановлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, та вказані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування нею суттєвого факту.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 20 червня 2019 року по справі №820/4982/16.

В даному випадку, відповідачем не встановлено та не підтверджено належними доказами наявності таких обставин, тобто не встановлено підстав, передбачених ст. 21 Закону України «Про громадянство України», для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , а саме фактів подання ним свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Підставою для набуття громадянства України ОСОБА_1 стало рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 28.08.2008 року, яким встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 на території Україні до 24.08.1991 року. При цьому, скасовуючи вказане рішення районного суду, апеляційний суд Херсонської області посилався на те, що судом не перевірено факту подання заявником до органу МВС за місцем проживання зобов`язання припинити громадянство Азербайджану протягом двох років з моменту набуття громадянства України.

Однак при цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що вказаним судовим рішенням апеляційної інстанції не було встановлено будь-яких фактів подання ОСОБА_1 свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що в даному випадку право позивача порушено саме рішенням УДМС України в Херсонській області про скасування рішення УМВС України в Херсонській області від 05.05.2009 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ст.8 Закону України "Про громадянство України" громадянину ОСОБА_1 , а тому, належним способом захисту порушеного права в даному випадку буде визнання протиправним та скасування рішення Управління Державної міграційної служби України у Херсонський області від 11.01.2019 про скасування рішення УМВС України в Херсонській області від 05.05.2009 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ст. 8 Закону України "Про громадянство України" громадянину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, колегія суддів вважає помилковими та необґрунтованими доводи апелянта про те, що рішення про скасування оформлення набуття громадянства України відповідно до ст. 8 Закону України "Про громадянство України" приймається у зв`язку із фактом відсутності у особи права на набуття громадянства України, з огляду на те, що як вже зазначалось вище, скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за ст. 21 Закону можливе лише за встановлення факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, тоді як в даному випадку відповідачем таких фактів не встановлено.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 07.12.2018 року по справі №820/3650/16, є безпідставним, оскільки висловлена в цій постанові правова позиція не пов`язана із предметом розгляду даної адміністративної справи. Як вірно встановлено судом першої інстанції, у справі №820/3650/16 рішення суду про встановлення факту постійного проживання позивача скасоване з підстав виявлення завідомо неправдивих відомостей, наданих до суду при розгляді справи, в даному ж випадку рішення суду першої інстанції скасовано у зв`язку з порушенням норм процесуального права, однак при цьому відсутнє встановлення судом факту повідомлення завідомо неправдивих відомостей.

Скасування рішення про оформлення набуття громадянства потребує наявності достатніх та належних доказів щодо встановлення факту подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.04.2019р. по справі №2040/5642/18 та у постанові від 25.06.2019р. по справі №820/7130/16.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Одночасно колегія суддів вважає можливим зазначити, що за ознаками, визначеними пунктом 20 частини 1 статті 4 КАС України, дана справа віднесена до категорії справ незначної складності в розумінні частини 6 статті 12 КАС України.

Обставини, які є критерієм для віднесення справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин 3 та 4 статті 12 КАС України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 28.11.2019 р.

Суддя - доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька