Справа № 320/5556/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5556/18 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Вишгородської районної державної адміністрації Київської області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача по відмові у видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Також апелянт вказує на те, що судом першої інстанції неналежно і упереджено досліджено та оцінено докази і матеріали надані позивачем, висновки суду не відповідають матеріалам справи та чинному законодавству України, а також практиці Європейського суду з прав людини, що в сукупності призвело до ухвалення незаконного і необґрунтованого рішення, яке порушує його права та законні інтереси.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :32:009:0117, площею 0,149 га, розташованої по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Право власності позивача на визначену земельну ділянку набуто останнім на підставі Договору дарування земельної ділянки, що міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 7 березня 2018 року позивач звернувся до відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Вишгородської районної державної адміністрації Київської області із заявою на видачу будівельного паспорта та необхідним пакетом документів, а саме: завірена копія Договору дарування земельної ділянки, ескізний проект індивідуального житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду вказаної заяви від 07.03.2018 відповідач на підставі підпунктів 2.4, 2.5 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки повернув позивачеві наданий ним пакет документів, вказавши на невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

11 липня 2018 року позивач повторно звернувся до відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Вишгородської районної державної адміністрації Київської області із заявою на видачу будівельного паспорта, додавши до неї завірену копію Договору дарування земельної ділянки, ескізний проект індивідуального житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :32:009:0117 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

За результатами розгляду вказаної заяви від 11.07.2018 відповідач повернув наданий позивачем пакет документів та запропонував додатково надати топографо-геодезичне знімання земельної ділянки з позначенням її меж, існуючих споруд, а також меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них будівель та споруд.

Позивач, звернувшись до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України для уточнення підстав повернення пакету документів необхідних для видачі будівельного паспорту, отримав відповідь в якій зазначалося, що топографо-геодезична зйомка не є обов`язковою складовою пакету документів для надання будівельного паспорта, а відтак, відмова з приводу її відсутності не може вважатись офіційною підставою для повернення наданого пакету документів.

26 вересня 2018 року позивач знову звернувся до відповідача із заявою на видачу будівельного паспорта, додаючи до неї завірену копію Договору дарування земельної ділянки з кадастровим номером :32:009:0117, ескізний проект індивідуального житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :32:009:0117, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та копію листа Департаменту містобудування, архітектури та планування територій Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.09.2018 № 8114.3-1485-18.

За результатами розгляду вказаної заяви від 26.09.2018 відповідач посилаючись на пункт 2.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, повернув пакет документів позивачеві, оскільки на схемі розміщення будинку на ділянці ескізного проекту відсутня інформація щодо відстаней до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд.

Крім того, відповідач повідомив позивача про те, що при обстежені земельної ділянки з кадастровим номером :32:009:0117 виявлено будівництво, що має ознаки самовільного будівництва. Тому, з метою дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, відповідачем направлено на адресу відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю лист для організації проведення позапланової перевірки об`єкта будівництва на земельній ділянці позивача.

Вважаючи вказану відмову протиправною позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Колегія суддів приймаючи дану постанову виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно п. 2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 103 від 05.07.2011 року, видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Пунктом 2.4 вказаного Порядку передбачено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику, зокрема, з підстав невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Повернення пакета документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього здійснюється з відповідним обґрунтуванням уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, який не перевищує строк його надання.

За змістом ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Статтею 17 Закону визначено, що Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем неодноразово було повернуто пакет документів позивачу з різних підстав, зокрема у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Також, у зв`язку з необхідністю з метою конкретизації намірів забудови за згодою замовника, надати додаткові матеріали: топографо-геодезична зйомка, тощо.

Отримання зазначених матеріалів дозволило б відповідачу встановити лінію регулювання забудови з урахуванням державних будівельних норм та вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що в силу п.2.4 Порядку №103 при вирішенні питання про видачу будівельного паспорту, крім відповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, перевірці підлягає ще і відповідність намірів вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил.

З огляду на положення п.2.1 Порядку та наданого позивачем ескізного проекту вбачається, що вказані відповідачем вимоги були сформовані на підставі неможливості останнього визначити ескізні наміри забудови, які входять до переліку пакету документів необхідних для видачі будівельного паспорту.

Відтак відповідачем було повернуто пакет документів та запропоновано позивачу надати топографо-геодезичне знімання земельної ділянки з позначенням її меж, існуючих споруд, а також меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них будівель та споруд.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем, зокрема, вказано на порушення положення вищевказаного Порядку оскільки на схемі розміщення будинку на ділянці ескізного проекту, розробленого ТОВ «Санрайз Білдінг Груп», відсутня інформація щодо відстаней до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд.

Доводи апелянта про те, що Департаментом Мінрегіону підтверджено протиправність дій відповідача у відмові у видачі позивачу будівельного паспорту у зв`язку з ненаданням зйомки з відображенням будівель і споруд на суміжних земельних ділянках не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції з наявних в матеріалах справи документів, земельна ділянка позивача межує від А до Б із земельною ділянкою, що знаходиться у користуванні у громадянина ОСОБА_2 , від Б до В із землями загального користування Лебедівської сільської ради, від В до Г із землями запасу Лебедівської сільської ради та від Г до А із земельною ділянкою, що знаходиться у користуванні у громадянина ОСОБА_3 .

Однак, досліджуючи наданий позивачем ескізний проект вбачається, що на схемі розміщення будинку відсутня будь яка інформація про відстань до об`єктів, розташованих на сусідніх земельних ділянках, інженерних мереж і споруд.

На підставі викладеного та враховуючи, що ескізний проект не відповідає пункту 2.1 Порядку, а саме: не містить місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд (…), колегія суддів дійшла висновку про невідповідність вказаного документу вимогам Порядку, що має наслідком неподання позивачем повного пакету документів необхідних для видачі будівельного паспорту.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає доводи апелянта про хибність висновку суду першої інстанції відносно змісту п.2.1. Порядку необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у діях відповідача ознак протиправності, оскільки неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 Порядку, є підставою для його повернення уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 28.11.2019 року.