Справа № 200/11146/19-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

28 листопада 2019 р. Справа №200/11146/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд: у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., при секретарі судового засідання Запарі С.В.,

за участю:

представника позивача Романюка А.П.,

представника відповідача 2 Вовченка С.П.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про залишення позову без розгляду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Маріта до Міністерства розвитку та економіки, торгівлі та сільського господарства, Державної податкової служби України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

16 вересня до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Маріта до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі Відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльність Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Державної фіскальної служби України щодо скасування дії спеціальної санкції режиму індивідуального ліцензування зовнішньоекономічної діяльності; зобов`язання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України розглянути клопотання ТОВ Фірма Маріта №364 від 25 квітня 2019 року з листом зверненням № 365 від 25 квітня 2019 року про скасування дії спеціальної санкції режиму індивідуального ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, застосованої наказом від 13 липня 2000 року №50/100 і скасувати дію спеціальної санкції, застосованої наказом від 13 липня 2000 року №50/100.

Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

18 жовтня 2019 року до суду, засобами електронного зв`язку, надійшло клопотання представника Міністерства розвитку та економіки, торгівлі та сільського господарства про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем встановленого строку звернення до суду. Відповідач -1 зазначив, що позивач повинен був дізнатися про оскаржуваний наказ 13 липня 2000 року, оскільки ця інформація була розміщена на сайті Мінекономіки та не була обмежена протягом усього періоду часу дії оскаржуваного наказу, проте до суду позивач звернувся лише у вересні 2019 року, тобто позивачем пропущений строк звернення до суду, встановлений частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

У підготовче засідання представник Міністерства розвитку та економіки, торгівлі та сільського господарства не з`явився, надав клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі.

У підготовчому засіданні 28 листопада 2019 року поставлено на обговорення питання щодо залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Представник позивача заперечував щодо задоволення заявленого клопотання, представник Державної податкової служби України підтримав клопотання про залишення позову без розгляду.

Суд вважає, що заява відповідача 1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина 2 цієї статті передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Так підставою для звернення до суду з даним позовом слугувало те, що за зверненням позивача від 25 квітня 2019 року, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, не прийнято рішення про скасування дії санкції, запровадженої наказом від 13 липня 2000 року. Як убачається з відповідей на звернення позивача, відсутність можливості скасувати дію санкції Державної фіскальної служби України, обумовлена неможливістю ДФС надати підтверджуючи документи, у зв`язку із знаходженням документів ГУ Міндоходів у Донецькій області на тимчасово неконтрольованій органам державної влади України території.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1.1. Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій (далі Положення) спеціальні санкції, це індивідуальний режим ліцензування або тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності - застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг та Національного банку України або за рішенням суду.

При цьому, пунктом 2.3. Положення встановлено, що Індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" ( 959-12 ) та/або пов`язаних з ним законів України, і скасовується Міністерством економічного розвитку і торгівлі України.

Тобто, у разі усунення порушень, що слугували застосуванню до суб`єкта господарської діяльності спеціальної санкції, індивідуальний режим скасовується Міністерством економічного розвитку і торгівлі України.

Суд зазначає, що у розглядаємому позові Товариство не оскаржує наказ від 13 липня 2000 року №50/100, як помилково вважає відповідач -1, а просить визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не розгляду його клопотання від 25 квітня 2019 року та зобов"язати відповідача-1 скасувати режим індивідуального ліцензування зовнішньоекономічної діяльності за цим зверненням.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання Міністерства розвитку та економіки, торгівлі та сільського господарства безпідставним, строки звернення до суду позивачем не порушені, відтак клопотання про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про залишення позовної заяви без розгляду, - відмовити.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені у підготовчому засіданні 28 листопада 2019 року, у повному обсязі ухвала складена 2 грудня 2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.С. Дмитрієв