Справа № 415/1883/16-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2019 року

Київ

справа №415/1883/16-а

адміністративне провадження №К/9901/16138/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області, міського голови м. Лисичанська Шиліна Сергія Івановича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Лисичанського міського відділення Спілки ветеранів Афганістану організації Української спілки ветеранів Афганістану, про зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником Рижковим Анатолієм Олександровичем , на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Васильєвої І.А., суддів Жаботинської С.В., Казначеєва Е.Г.,

у с т а н о в и в :

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Лисичанської міської ради, міського голови м. Лисичанська Шиліна С.І., в якому просив:

- визнати протиправною дію Лисичанської міської ради щодо відмови проведення громадських слухань;

- визнати протиправною бездіяльність міського голови м. Лисичанська Шиліна С.І. та Лисичанської міської ради щодо нездійснення дій, направлених на скликання і проведення громадських слухань;

- зобов`язати Лисичанську міську раду та міського голову м. Лисичанська скликати і провести громадські слухання в строки та в порядку, визначеному законодавством України.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

2. Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 17 серпня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - Лисичанське міське відділення Спілки ветеранів Афганістану організації Української спілки ветеранів Афганістану.

3. Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 09 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано протиправною дію Лисичанської міської ради щодо відмови проведення громадських слухань. Визнано протиправною бездіяльність Лисичанської міської ради, міського голови м. Лисичанська Шиліна С.І. щодо нездійснення дій, направлених на скликання і проведення громадських слухань. Зобов`язано міського голову м. Лисичанська Шиліна С.І. скликати і провести громадські слухання в строки та в порядку, визначеному законодавством України.

4. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі покладені на них згідно із чинним законодавством обов`язки щодо забезпечення проведення громадських слухань не виконали, жодних дій в цьому напрямку не розпочали і не надали достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності.

5. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року апеляційну скаргу Лисичанської міської ради задоволено. Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 09 листопада 2016 року скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

6. Приймаючи постанову суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав, які призвели до того, що рішенням суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси позивача в особі мешканців міста, оскільки вони не повинні виявляти бажання функціонування ринку, де йде несанкціонована торгівля та проводиться з цього приводу перевірка і демонтаж тимчасових споруд, та повинні розуміти, що вказана територія знаходиться в оренді іншого суб`єкта господарювання строком на п`ять років. Суд апеляційної інстанції, урахувавши всі обставини справи, вказав на те, що відповідач правомірно роз`яснив позивачеві про недоцільність скликання громадських слухань.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись із постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року, посилаючись на порушення цим судом норм права, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Рижков А.О., подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 09 листопада 2016 року.

8. Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник указує на те, що міський голова, не здійснивши жодних дій щодо визначення порядку проведення громадських слухань, прямо порушив норми Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Статуту територіальної громади м. Лисичанська. Також скаржник зазначає, що громадські слухання повинні проводитися не рідше одного разу на рік, а в м. Лисичанську вони протягом 2015-2016 років не проводилися жодного разу. На думку скаржника, суд апеляційної інстанції не перевірив у належний спосіб реальність видачі земельної ділянки, чи та сама земельна ділянка знаходиться в зоні функціонування ринку, чи не має іншого власника або користувача спірної земельної ділянки. Касаційна скарга містить посилання на те, що суд апеляційної інстанції не спростував усі доводи скаржника та поверхнево розглянув справу, в результаті чого скасував рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону.

IV. Позиція інших учасників справи

9. Лисичанським міським головою подано письмове заперечення на вказану касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року - без змін, оскільки вона прийнята з додержанням норм матеріального про процесуального права.

10. Лисичанським міським відділенням Спілки ветеранів Афганістану організації Української спілки ветеранів Афганістану заперечення (відзив) на касаційну скаргу не подано.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

11. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

12. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції.

13. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

14. Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

15. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду.

16. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30 травня 2019 року касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду: Кашпур О.В. (судді-доповідачу, головуючому судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А., яку ухвалою від 13 червня 2019 року прийнято до провадження.

17. Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2019 року справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 28 листопада 2019 року.

VI. Стислий виклад обставин справи, установлених судами першої та апеляційної інстанцій

18. Звернення ОСОБА_1 до суду з позовом обумовлено відмовою першого заступника міського голови м. Лисичанська Шальнєва А.Л. листом від 15 квітня 2016 року в проведенні громадських слухань на колективний запит мешканців м. Лисичанська від 29 березня 2016 року, які виявили бажання «функціонування ринку, що розташований у кварталі Центральному в м. Лисичанську».

19. З аналізу вказаної відповіді-листа від 15 квітня 2016 року вбачається, що відповідачем не відмовлено у проведенні громадських слухань з питань функціонування ринку, а роз`яснено про недоцільність проведення громадських слухань з цього питання з огляду, зокрема на те, що на теперішній час земельна ділянка в районі будинку 5А у кварталі Центральному м. Лисичанська перебуває в оренді у Лисичанського міського відділення Спілки ветеранів Афганістану організації Української спілки ветеранів Афганістану для розміщення скверу «Військової слави» - озелененої території загального користування площею 0,2402 га на підставі рішення Лисичанської міської ради від 27 лютого 2014 року №62/1059, яке оскаржувалося в судовому порядку, але позов залишено без розгляду. Тобто зазначена земельна ділянка на цей час зареєстрована у Державному земельному кадастрі як об`єкт цивільних прав Лисичанського міського відділення Спілки ветеранів Афганістану організації Української спілки ветеранів Афганістану.

20. Судом апеляційної інстанції перевірені зазначені у відповіді обставини та встановлено, що діяльність Комунального підприємства «Лисичанський міський ринок» припинена у 2011 році. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа з 20 січня 2011 року перебуває в стані припинення.

21. 24 липня 2013 року рішенням Лисичанської міської ради №50/869 по розгляду клопотання громадської організації та заяви громадян про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вирішено надати дозвіл Лисичанському міському відділенню Спілки ветеранів Афганістану організації Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) на розроблення, з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою площею 0,2402 га, розміщеною за адресою: м. Лисичанськ, квартал Ленінського комсомолу, район будинку 5А, для розміщення скверу «Військової слави» - озелененої території загального користування.

22. Відповідно до довідки з державної статистичної звітності від 24 грудня 2013 року №159 Лисичанському міському відділенню Спілки ветеранів Афганістану організації Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) надана згода на проектування документів для розміщення скверу «Військової слави» - озелененої території загального користування.

23. З договору оренди землі від 13 березня 2014 року, укладеного між Лисичанською міською радою (орендодавець) та Лисичанським міським відділенням Спілки ветеранів Афганістану організації Української спілки ветеранів Афганістану (орендатор), убачається, що на підставі рішення від 27 лютого 2014 року №62/1059 орендатору затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення скверу «Військової слави» - озелененої території загального користування, яка знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, квартал Ленінського комсомолу, район будинку 5А. Договір укладений строком на п`ять років, починаючи з дати державної реєстрації права оренди землі відповідно до закону. До цього договору були укладені також додаткові угоди.

24. Рішенням Лисичанської міської ради від 24 грудня 2015 року №4/43 квартал Ленінського комсомолу перейменовано на квартал Центральний.

25. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права в оренді Лисичанського міського відділення Спілки ветеранів Афганістану організації Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) перебуває земельна ділянка в районі будинку 5А у кварталі Центральному м. Лисичанська для розміщення скверу «Військової слави» - озелененої території загального користування площею 0,2402 га на підставі рішення Лисичанської міської ради від 27 лютого 2014 року №62/1059.

26. Тобто вказана земельна ділянка на час розгляду справи судами була зареєстрована у Державному земельному кадастрі як об`єкт цивільних прав Лисичанського міського відділення Спілки ветеранів Афганістану організації Української спілки ветеранів Афганістану.

27. На підтвердження того, що Комунальному підприємству «Лисичанський міський ринок» на території м. Лисичанська не надавалися в користування (або у власність) земельні ділянки для розміщення ринку або по іншому цільовому призначенню надано довідку Управління власності Лисичанської міської ради від 13 грудня 2016 року №1470/01-02.

28. Крім того судом апеляційної інстанції встановлено, що 16 січня 2016 року до Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області надійшло депутатське звернення народного депутата України Дунаєва С.В. про те, що у відповідності до статті 7 Закону України «Про статус народного депутата України» до нього звернувся голова Лисичанського міського відділу воїнів-інтернаціоналістів України Союзу ветеранів Афганістану ОСОБА_3 з проханням сприяти вирішенню питання користування земельною ділянкою за адресою: м. Лисичанськ

, квартал Ленінського комсомолу. 29 . За змістом цього звернення зазначена земельна ділянка відповідно до договору оренди землі від 13 березня 2014 року була надана Лисичанською міською радою Лисичанському міському відділенню Спілки ветеранів Афганістану організації Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) в оренду (платне користування) для забудови парку «Військової слави». Проте на цей час орендатор не може користуватися орендованою земельною ділянкою в цілях, зазначених у договорі, через несанкціоноване розміщення на цій території торгівельного ринку з продажу продуктів харчування та промислових товарів, а тому права орендаря на використовування орендованої земельної ділянки на власний розсуд, відповідно до мети, обумовленої у договорі, грубо порушуються.

30. Відповідачами повідомлено, що з урахуванням листа Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області від 01 лютого 2016 року №3250/111/35-2016 прийнято рішення сконцентрувати увагу мобільної групи саме на ліквідацію осередку несанкціонованої торгівлі, розташованому у кварталі Центральному (в районі магазину « Брусничка »), ця робота буде продовжуватися до його повної ліквідації, у тому числі демонтажу незаконно встановлених конструкцій.

31. У доповнення до своїх пояснень відповідачами надано суду апеляційної інстанції рішення Лисичанської міської ради від 01 листопада 2016 року №431 «Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд», яким вирішено:

1) Управлінню з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства:

- організувати демонтаж тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, а саме лотків у кількості 87 штук, які знаходяться за адресою: м. Лисичанськ, квартал Центральний, район будинків №№4, 5А, за рахунок коштів міського бюджету (схема додається);

- готувати бюджетний запит про виділення коштів на здійснення заходів по демонтажу, евакуації, зберіганню тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та винести на розгляд чергової сесії Лисичанської міської ради;

- укласти договір з суб`єктом господарювання про демонтаж, евакуацію та зберігання з подальшим відшкодуванням власником (орендарем, користувачем) об`єктів фактично понесених витрат суб`єктом господарювання, який здійснював демонтаж, евакуацію та зберігання тимчасових споруд.

2) Лисичанському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області забезпечити громадський порядок під час демонтажу та евакуації тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

3) Відділу з питань внутрішньої політики, зв`язку з громадськістю та ЗМІ оприлюднити дане рішення на офіційному сайті міської ради та в газеті «Новий путь».

4) Контроль за виконанням цього рішення покласти на заступника міського голови Якимчука А.П.

VІІ. Джерела права й акти їхнього застосування

32. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

33. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

34. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

35. Згідно зі статтею 6 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Відмова від права на звернення до суду є недійсною. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни та юридичні особи України.

36. Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

37. Згідно з частиною першою статті 10 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

38. Сільський, селищний, міський голова відповідно до частин першої, третьої статті 12 Закону №280/97-ВР є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях і його повноваження визначені статтею 42 Закону №280/97-ВР.

39. Згідно з частинами першою, другою статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

40. Відповідно до статті 13 Закону №280/97-ВР територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування. Громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування. Порядок організації громадських слухань визначається статутом територіальної громади.

41. Статтею 2.2.6 Статуту територіальної громади м. Лисичанська визначені форми реалізації жителів міста свого права брати участь у здійсненні місцевого самоврядування, однією з яких є громадські слухання, порядок проведення яких закріплено у статті 2.7.2 цього Статуту.

42. Відповідно до зазначеної статті громадські слухання можуть проводитися з ініціативи міського голови, міської ради або її постійної комісії, органів самоорганізації населення та з ініціативи жителів міста. Громадські слухання з ініціативи жителів міста можуть проводитися за наявності колективного звернення з відповідною вимогою, яке підписане не менш як п`ятистами жителями міста. Громадські слухання скликаються міським головою.

43. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється. Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

44. Містобудівна документація, як визначено у статті 1 Закону №3038-VI, - це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

45. Пунктом 3 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №555, (далі - Порядок №555; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи відповідно до частини третьої статті 21 Закону №3038-VI забезпечують: оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення проектів містобудівної документації з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення розроблених проектів містобудівної документації і доступ громадськості до зазначеної інформації; реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації; узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками проектів містобудівної документації через погоджувальну комісію (у разі її утворення); оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

VІІІ. Позиція Верховного Суду

46. За змістом статті 6 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб`єктивна оцінка порушеного права не є абсолютною. У деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб`єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

47. Перевіривши в сукупності встановлені обставини вбачається, що ОСОБА_1 , який діє в інтересах мешканців м. Лисичанська, звернувся до суду з вимогами щодо зобов`язання відповідачів провести громадські слухання з питань функціонування ринку, територія якого на день розгляду справи в судах відповідно до договору оренди земельної ділянки перебувала в оренді Лисичанського міського відділення Спілки ветеранів Афганістану організації Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) та на території якої у зв`язку з несанкціонованою торгівлею тривала процедура по демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, з урахуванням чого суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що немає підстав для задоволення вимог позивача, оскільки вказана територія не може бути предметом обговорення на громадських слуханнях з огляду на те, що перебуває в оренді та є об`єктом цивільних прав Лисичанського міського відділення Спілки ветеранів Афганістану організації Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів).

48. Верховний Суд погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що в даному випадку відповідач правомірно роз`яснив про недоцільність скликання громадських слухань з викладеного у колективному зверненні від 29 березня 2016 року питання. Питання, яке ставилося у вказаному зверненні, не передбачає розробку проектів містобудівної діяльності, а тому посилання позивача та суду першої інстанції на положення статті 21 Закону №3038-VI і пункту 3 Порядку №555 в обґрунтування обов`язковості проведення громадських слухань та задоволення позову є безпідставними.

49. Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та встановлених ним обставин. Верховний Суд звертає увагу на те, що перегляд судового рішення здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

50. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

51. За таких обставин, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

IХ. Судові витрати

52. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником Рижковим Анатолієм Олександровичем, залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року в справі №415/1883/16-а залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О. В. Кашпур

Судді: О. Р. Радишевська

С. А. Уханенко