Справа № 420/3079/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3079/19
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМ МОРІВ ЛТД" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019р. ТОВ "СІМ МОРІВ ЛТД" звернулося в суд із позовом до ГУ ДФС в Одеській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлень-рішень від 11.05.2019р. за № та за №.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в період з 10.04.2019р. по 18.04.2019р. посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області проведено фактичну перевірку ТОВ "СІМ МОРІВ ЛТД" з метою дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів відповідно до закону.

За результатами вказаної перевірки 18.04.2019р. складено Акт перевірки, у висновках якого встановлено порушення вимог: п.85.2 ст.85 ПК України, а саме не надано документи, що належать та пов`язані з предметом перевірки; п.11 р. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме встановлено не оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 64 336,4грн..

На підставі встановлених порушень, 11.05.2019р. ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення за № та № про застосування штрафних санкцій у розмірі 510грн. та 321 682грн. відповідно.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся в суд із відповідним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення за № від 11.05.2019р..

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення за № від 11.05.2019р..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС в Одеській області на користь ТОВ "СІМ МОРІВ ЛТД" судові витрати у розмірі 4 832,89грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 600грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення не звернув уваги на надані до перевірки документи, які спростовують висновки податкового органу про допущенні порушення.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в період з 10.04.2019р. по 18.04.2019р. посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області проведено фактичну перевірку ТОВ СІМ МОРІВ ЛТД з метою дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів відповідно до закону, за результатами якої 18.04.2019р. складено акт перевірки, у висновках якого, серед іншого, встановлено порушення вимог:

- п.85.2 ст. 85 ПК України, а саме встановлено, що товариством не надано документи, що належать та пов`язані з предметом перевірки;

- п.11 р. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме встановлено не оприбуткування готівкових коштів товариством на загальну суму 64336,4грн..

26.04.2019р. ТОВ СІМ МОРІВ ЛТД, не погоджуючись зі змістом порушень, викладених в тексті акту перевірки, звернулось із запереченнями до ГУ ДФС в Одеській області.

В подальшому, на підставі встановлених порушень, посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області 11.05.2019р. прийнято податкові повідомлення рішення:

- за № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510грн. у зв`язку з порушенням п.85.2 ст.85 ПК України;

- за № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 321 682грн., у зв`язку з порушенням п.11 розділу II Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ за №148 від 29.12.2017р..

Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п.75.1 ст.75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п.80.1 ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За правилами п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

За правилами п.85.7 ст.85 ПК України, отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

Як вбачається із матеріалів справи, що податковим органом було надано товариству запит про необхідність надання документів для проведення фактичної перевірки згідно переліку у кількості 19шт..

В акті перевірки зазначено, що станом на 18.04.2019р. не надано до перевірки документи, що належать та пов`язані з предметом перевірки, а саме: книги обліку розрахункових операцій, касова книга з додатками, банківські виписки, довідка про опломбування РРО (згідно додатку) та інші документи.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, товариством надавались заперечення на акт перевірки до яких було додано книги обліку розрахункових операцій.

Разом з цим, ГУ ДФС не надано жодних доказів на підтвердження зазначеної обставини, зокрема не надано опису отриманих копій документів, не надано акт що засвідчує факт відмови позивача у наданні документів.

Отже, з урахуванням вищевказаного, судова колегія вважає, що податковий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення за № від 11.05.2019р. діяв протиправно та в супереч податкового законодавства України, чим порушив права позивача.

Що стосується прийняття та законності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення за № від 11.05.2019р., судова колегія виходить з наступного.

Приписами ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (надалі - Закон №265/95-ВР) визначено правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Положеннями ч.1 ст.15 Закону №265/95-ВР встановлено, що контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

У відповідності до п.5 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ за №148 від 23.12.2017р., суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Пунктом 11 розділу II вищевказаного Положення встановлено, що оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Оприбуткуванням готівки в касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх товарними чеками (квитанціями) і веденням книги обліку доходів і витрат (або книги обліку доходів), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат (або книзі обліку доходів) на підставі товарних чеків (квитанцій).

Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, а також у касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО/занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.

Положеннями абз.2 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» за №436/95 від 12.06.1995р. (надалі - Указ №436/95) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону України №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Аналізуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що приписи наведених норм законодавства України передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.

Положеннями ст.5 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, не більше 7 робочих днів, відключення електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

Отже, вказаною нормою закону передбачено використання розрахункової книжки лише у випадку проведення розрахункових операцій в період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового відключення електроенергії.

Як вбачається із матеріалів справи, що підставою для застосування ДФС штрафних (фінансових) санкцій до ТОВ СІМ МОРІВ ЛТД стало те, що товариством несвоєчасно оприбутковано готівкові кошти.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що реєстратори розрахункових операцій в спірні дні мали технічні несправності, про що свідчать витяги з книг ОРО, а саме, в розділі 4 здійснено відмітку про вихід з ладу РРО із зазначенням характеру несправності, дати та часу відновлення роботи РРО та підписом працівника фірми с сервісного обслуговування, який проводив ремонт (обслуговування) РРО та відновлення їх роботи, після чого відразу ж Z-звіти були роздруковані в повному обсязі і вклеєний до КОРО.

Тобто товариством оприбутковувалися готівкові кошти не у день їх фактичного надходження до каси, а на наступний день, не з його вини, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи те, що роздрукування фіскальних звітних чеків (Z-звіту) виявилось неможливим не з вини товариства, а внаслідок виходу з ладу РРО, то апеляційний суд вважає, що в діях посадових осіб товариства відсутні порушення податкового законодавства, а тому податкове повідомлення-рішення за № від 11.05.2019р. є протиправним, незаконним та таким, що належить до скасування.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ «СІМ МОРІВ ЛТД» в повному обсязі, оскільки податковий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення діяв з порушенням чинних норм законодавства України.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019р. залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул.Семінарська, 5, ) на користь Державної судової адміністрації України (рахунок отримувача коштів УК у м.Одесі/Приморський р-н/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 38016923; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача №UA6081007; код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 7 249,34грн..

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 листопада 2019р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв