Справа № 1.380.2019.003476
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10729/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Гуляка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року (головуючий суддя Лунь З.І., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 30.05.2019 № 1765 «Про розгляд електронної петиції «Ні - руйнуванню АДРЕСА_1».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Дрогобицької міської ради Львівської області від 30.05.2019 № 1765 «Про розгляд електронної петиції «Ні - руйнуванню АДРЕСА_1 Дрогобич». Стягнуто з Дрогобицької міської ради Львівської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Дрогобицька міська рада Львівської області оскаржила його в апеляційному порядку та просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року, і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що будівля по АДРЕСА_1 належить до нововиявлених пам`яток архітектури місцевого значення, є пам`яткою культурної спадщини та відноситься до класу наслідків ССЗ.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Науково-проектна документація розробляється відповідно до ДБН А.2.2-6-2008 «склад, зміст, порядок розроблення, погодження і затвердження науково-проектної документації для реставрації об`єктів нерухомої культурної спадщини».

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду щодо всіх об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з значними (СС3) наслідками, розташованих у межах населених пунктів.

Апелянт вважає, що ОСОБА_1 повинна розробити та погодити згідно закону науково-проектну документацію та отримати письмовий дозвіл Львівської ОДА.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 21.02.2019 № 41, надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на влаштування окремого входу зі сторони АДРЕСА_1 до належного їй на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу № 34 від 22.01.2019 нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , відповідно до поданої проектної документації.

21.05.2019 на офіційному сайті Дрогобицької міської ради розміщено електронну петицію громадянина ОСОБА_2 «Ні - руйнуванню вулиці АДРЕСА_1 у м . Дрогобич», яку підписало 100 осіб із 65 необхідних. В петиції зокрема зазначено, що рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 21.02.2019 № 41 прийнято передчасно, без урахування прав та інтересів інших мешканців міста, без урахування історичної, туристичної та культурних особливостей даної вулиці, технічної можливості для влаштування даного входу та використання тротуару. Враховуючи, що вказане рішення виконкому призводить до порушення будівельних норм (ширина пішохідної зони середнього міста загальноміського значення - 2,25 м), істотну зміну зовнішнього вигляду АДРЕСА_1 та має великий негативний резонанс у громаді міста, висловлено прохання скасувати Рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 41 від 21.02.2019, прийнявши відповідне рішення сесією депутатів Дрогобицької міської ради та вчинити дії щодо демонтажу сходів, встановлених біля будинку за адресою АДРЕСА_5 .

30.05.2019 відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Дрогобицької міської ради здійснено перевірку щодо реконструкції нежитлового приміщення із заміною віконного прорізу на дверний з влаштуванням сходів на АДРЕСА_1 Дрогобичі Львівської області . За результатами проведеної перевірки складено Акт візуального огляду від 30.05.2019 № 31/19, в якому зафіксовано наступне. ОСОБА_1 здійснює реконструкцію приміщення шляхом заміни віконного прорізу на дверний (що є втручанням в несучі та огороджуючі конструкції будинку та потребує отримання дозволу на виконання таких робіт) із влаштуванням металевих сходів та площадки. У відділ містобудування та архітектури Дрогобицької міської ради ніяка інформація по даній адресі не надходила та містобудівна документація не видавалася. Одночасно встановлено, що будівля на АДРЕСА_5 . Дрогобичі згідно затвердженого історико-архітектурного опорного плану м. Дрогобича належить до нововиявлених пам`яток архітектури місцевого значення та знаходиться в історичному ареалі міста Дрогобича, а тому (відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «до значних наслідків (ССЗ) відносяться пам`ятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини») відноситься до значного класу наслідків ССЗ.

Рішенням 52 сесії VII скликання Дрогобицької міської ради від 30.05.2019 № 1765 задоволено електронну петицію «Ні - руйнуванню АДРЕСА_1». Скасовано рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 21.02.2019 № 41.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував, що стаття 144 Конституції України передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч. 15 ст. 26 цього Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Конституційним Судом України у рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що системний аналіз положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Водночас, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Суд першої інстанції врахував, що рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 41 від 21.02.2019 є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання шляхом реалізації наданого позивачці дозволу на влаштування окремого входу до належного їй на праві приватної власності нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , тому вірно вважав, що це рішення не може бути в подальшому скасоване органом місцевого самоврядування.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що не заслуговують на увагу покликання відповідача на те, що будівля на АДРЕСА_1 належить до нововиявлених пам`яток архітектури місцевого значення, оскільки відповідачем не надано доказів на обгрунтування зазначеного.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради Львівської області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року по справі № 1.380.2019.003476 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Т. І. Шинкар
В. В. Гуляк