Справа № 803/546/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/8084/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.

за участі секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

представник позивача : Шишута Ю.В.

відповідач: Федорчук І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі № 803/546/17 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

суддя в 1-й інстанції - Ксензюк А.Я.,

час ухвалення рішення - 10 год. 38 хв.,

місце ухвалення рішення - м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 25.06.2019,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) звернулася до суду з позовом до Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № від 31 березня 2017 року та стягнення 305 627,00 грн бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Ухвалою суду від 25 травня 2017 року замінено неналежного відповідача - Луцьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області на належного - Головне управління ДФС у Волинській області (а. с. 53).

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується із висновками акту перевірки та податковим повідомленням-рішенням № від 31 березня 2017 року з тих підстав, що відповідач неправильно трактує норми податкового законодавства, пов`язані порядком реєстрації транспортних засобів на фізичних осіб-підприємців і фізичних осіб. Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів здійснюється лише за фізичною або юридичною особою, відтак державна реєстрація придбаних транспортних засобів проводилася за позивачем як за фізичною особою, а не як за суб`єктом господарювання. Вважає, що реєстрація транспортного засобу за фізичною особою не може позбавити таку особу, як суб`єкта господарювання, права на включення суми сплаченого податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 31 березня 2017 року № . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19 березня 2019 року, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 31 березня 2017 року № . Стягнуто на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області 4 584 грн 40 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач Головне управління ДФС у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, його висновки не відповідають обставинам справи, судом неповно досліджено обставини справи, а тому таке підлягає скасуванню.

Зазначає, що імпортовані позивачем транспортні засоби зареєстровані на фізичну особу, а не на фізичну особу-підприємця. Таким чином, до податкового кредиту такого суб`єкта господарювання можливе включення ПДВ по транспортним засобам, зареєстрованим лише на суб`єкта господарювання (а не на приватну особу) за умови їх використання в оподатковуваних операціях.

У звязку з наведеним, проведеною перевіркою виявлено порушення вимог п.198.5 «а» ст.198 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань, зазначених у декларації з ПДВ за грудень 2016 року, на 305627 грн.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, протягом 10.03.2017р.-16.03.2017р. відповідачем ГУ ДФС у Волинській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 сум бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2016 року, що виникло за рахунок від`ємного значення ПДВ, що декларувалося в грудні 2016 року, за результатами якої складено Акт перевірки № 611/03-20-17-03-06/ НОМЕР_1 від 17.03.2017р. (а.с.7-16).

Вказаним актом встановлено порушення позивачем пп.«а» п.198.5 ст.198, п.199.1 ст.199, п.200.1, п.200.4 «б» ст.200 ПК України, в результаті чого в декларації з ПДВ за грудень 2016 року завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на 305 627 грн..

На підставі цього Акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 31.03.2017 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на 305 627 грн. за грудень 2016 року та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 152 813 грн. 50 коп. (а.с.6).

Висновки контролюючого органу про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з ПДВ за грудень 2016 року на суму 305 627,00 грн базуються на тому, що у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року позивачем у складі податкового кредиту було неправомірно відображено суму ПДВ, яка сформована за наслідками операції з придбання транспортних засобів (сідельний тягач марки «RENAULT» модель «PREMIYM» 2012 року випуску, сума ПДВ - 128 674,89 грн., сідельний тягач марки «RENAULT» модель «PREMIYM» 2012 року випуску, сума ПДВ - 128 674,89 грн., напівпричіп тентований «SCHMITZ» 2012 року випуску, сума ПДВ - 48 277,70 грн., оскільки придбані транспортні засоби не використовувались позивачем в подальшій господарській діяльності та зареєстровані на фізичну особу ОСОБА_2 .

Не погодившись із вказаним вище податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством не передбачена реєстрація транспортних засобів за фізичними особами-підприємцями, що не позбавляє власників цих засобів суб`єктів господарювання на податковий кредит за операціями з придбання транспортних засобів, якщо були дотримані умови його формування, визначені ПК України. Під час судового розгляду позивачем доведено факт використання придбаних автомобілів у власній господарській діяльності, а саме для здійснення міжнародних перевезень.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.5 «а» ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язані виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету (п.200.2).

Згідно п.200.4 статті 204 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.4).

Як видно із матеріалів справи та встановлено судом, постачальником «Jakob Dietrich е.К. Internationale Spedition und Osteuropa Logistik» на користь позивача поставлено напівпричіп тентований марки «SCHMITZ», 2012 року випуску, при цьому сума ввізного мита склала 16841 грн. 06 коп., сума ПДВ - 48277 грн. 70 коп., що стверджується митною декларацією від 14.12.2016р. (а.с.41-42).

Постачальником «RENAULT TRUCKS S.A.S.» на користь позивача поставлено два тягача сідельних марки «RENAULT», модель «PREMIUM», 2012 року випуску, сума ввізного мита склала по 44886 грн. 59 коп. за кожний, сума ПДВ - по 128674 грн. 89 коп. за кожний, що стверджується митними деклараціями від 13.12.2016р. (а.с.44-49).

У декларації з ПДВ за грудень 2016 року до податкового кредиту позивачем включено суми ПДВ, сплачені при ввезенні транспортних засобів на митну територію України, у загальному розмірі 305627 грн..

15.12.2016р. позивачем проведено державну реєстрацію придбаних транспортних засобів, про що видані відповідні свідоцтва серії НОМЕР_6 , серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 (а.с.39, 40, 43).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем дотримані вимоги чинного законодавства щодо визначення суми, що віднесена до податкового кредиту та підлягає бюджетному відшкодуванню в грудні 2016 року; відомості, внесені нею в податкові декларації з ПДВ за грудень 2016 року, розрахунки суми бюджетного відшкодування є достовірними, що підтверджується даними, відображеними у ВМД № 205070000/2016/049124 від 14.12.2016р., № 205070000/2016/049122 від 13.12.2016р. (а.с.41-42, 44-49).

Також безпідставними є покликання податкового органу щодо можливості включення до складу податкового кредиту суб`єкта господарювання-фізичної особи сум ПДВ по транспортним засобам, зареєстрованим лише на суб`єкта господарювання (а не на приватну особу) за умови використання їх в оподатковуваних операціях, з наступних підстав.

Відповідно до п.6 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затв. постановою КМ України № 1388 від 07.09.1998р., передбачено реєстрацію транспортних засобів лише за юридичними або фізичними особами, через що у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів не може зазначатися як їх власник суб`єкт господарювання-фізична особа. При цьому, неможливість державної реєстрації транспортних засобів за суб`єктами господарювання-фізичними особами не позбавляє права таких на податковий кредит по операціях з придбання транспортних засобів при дотриманні передбачених законом умов його формування.

Таким чином, до податкового кредиту суб`єктів господарювання-фізичних осіб, зареєстрованих платниками ПДВ, можливе включення сум ПДВ, нарахованих (сплачених) у зв`язку з придбанням транспортних засобів (тягачів, причепів, напівпричепів), за умови використання таких транспортних засобів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності та наявності належним чином документального оформлення та підтвердження відповідних витрат і відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку.

Загальний порядок формування податкового кредиту з ПДВ як для юридичних осіб, так і для фізичних осіб, зареєстрованих платниками ПДВ, регламентується ст.198 ПК України.

При цьому, особливих умов для формування податкового кредиту та визначення дати податкового кредиту для суб`єктів господарювання-фізичних осіб, зареєстрованих платниками податку, приписами ПК не передбачено.

Разом з цим, включення до податкового кредиту сум податку, нарахованих (сплачених) у зв`язку з придбанням транспортних засобів, можливе за умови використання таких транспортних засобів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності та наявності належним чином документального оформлення та підтвердження відповідних витрат та відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку.

Матеріалами справи підтверджується факт використання позивачем придбаних транспортних засобів у своїй господарській діяльності. Зокрема, наведені висновки підтверджуються актами здачі-прийняття робіт, міжнародними товарно-транспортними накладними (а.с.55-60), а також листами Луцького національного технічного університету від 13 червня 2019 року №856-03-35 (а. с. 172) та ТзОВ «Преміум Тракс Луцьк ЛТД» від 03 серпня 2018 року №03/08-1 (а. с. 171).

Податок на додану вартість в розмірі 305 627 грн., нарахований при ввезенні вказаних транспортних засобів на митну територію України, був сплачений до бюджету в повному обсязі під час їх розмитнення та включений до податкового кредиту з ПДВ і відображений у податковій звітності за грудень 2016 року.

Також встановлено, що позивач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності у Виконавчому комітеті Луцької міської ради Волинської області 07.04.2000 року, про що вчинено реєстраційний запис № 04051327Ф0130975. У період 01.12.2016 року по 31.12.2016 року позивач була платником ПДВ відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ № 53677479 від 01.04.2004р. (а.с.8).

Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ФОП ОСОБА_2 є вантажний автомобільний транспорт.

Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затв. постановою КМ України № 1388 від 07.09.1998р. (з наступними змінами та доповненнями). Згідно із пунктом 6 цього Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції; транспортні засоби, що належать фізичним особам - підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

За такими правилами зареєстровані за фізичною особою ОСОБА_2 два сідельних тягачі марки «RENAULT», модель «PREMIUM», 2012 року випуску, та один напівпричіп тентований «SCHMITZ», 2012 року випуску.

Із урахуванням наведеного, судом першої інстанції зроблений вірний висновок про те, що неможливість державної реєстрації транспортних засобів за суб`єктами господарювання-фізичними особами не позбавляє права таких осіб на податковий кредит по операціях з придбання транспортних засобів (машин), якщо були дотримані умови його формування, визначені нормами ПК України, та не позбавляє права такого платника податків на бюджетне відшкодування з ПДВ.

Враховуючи встановлені обставини справи, та виходячи зі змісту наведених норм законодавства, відповідачем ГУ ДФС у Волинській області помилково зроблені висновки про завищення ФОП ОСОБА_2 в декларації з ПДВ за грудень 2016 року суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на 305 627 грн., а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі № 803/546/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 27.11.2019