Справа № 640/12096/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не з`явились,

від відповідача (апелянта): Шпінь В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроприлад" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Електроприлад» з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.06.2019 № 0105, відповідно до якого позивачу було донараховано суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 543,94 грн, в т.ч. за основним платежем - 434475,00 грн та за штрафними санкціями - 108619,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками акта перевірки та відповідно прийнятого та їх підставі податкового повідомлення-рішення. Вважає, що відповідач дійшов необґрунтованих висновків про завищення позивачем собівартості продукції та разом з цим, не вчинив жодних дій для того, щоб перевірити господарські взаємовідносини позивача з контрагентами, не надіслав запитів, не склав акт про відмову у наданні документів.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 серпня 2019 року залишеним адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даного спору, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 серпня 2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги контролюючий орган посилається на обставини аналогічні викладеним у акті перевірки та відзиві на позовну заяву. Зокрема, відповідач стверджує, що позивачем не було надано посадовим особам податкового органу всіх первинних бухгалтерських документів, що підтверджують реальність господарських операцій (придбання сировини та факт переміщення товарно-матеріальних цінностей) між позивачем та його контрагентами, а саме: оригінали видаткових накладних, акти прийому-передачі, товарно-транспортні накладні, подорожні листи, довіреності, тощо.

З огляду на зазначене, відповідач наголошує, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване рішення, діяв в межах повноважень та у спосіб, що встановлені вимогами законодавства.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи явку уповноваженого представника до суду не забезпечив та про причини його неявки суду не повідомив.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності уповноваженого представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі та наполягав на задоволенні її вимог.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, посадовими особами податкового органу у період з 23 квітня по 23 травня 2019 року було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Електроприлад» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства, а також єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018.

Результати вказаної перевірки оформлено Актом № 321/26-15-14-01-05/37145232 від 30 травня 2019 року.

Так, згідно з даними наявного у матеріалах справи Акта перевірки вбачається, що за результатами її проведення посадовими особами контролюючого органу було виявлено наступні порушення ТОВ «Електроприлад» норм податкового законодавства:

- п.44.1 ст.44, п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України, п.1, п.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», п. 5, п. 6, п. 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року (зі змінами та доповненнями), в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток на загальну суму 434 475 грн, в тому числі за 2016 рік - на 80 406 грн, за 2017 рік - на 166 571 грн, 2018 -на 187 498 грн.

На підставі вказаних висновків Акта перевірки відповідачем 25 червня 2019 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0105 яким донараховано суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 543094,00 грн, в т.ч. за основним платежем - 434475,00 грн та за штрафними санкціями - 108619,00 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, перевірка діяльності ТОВ "Електроприлад" була проведена поверхнево, без збирання, оцінки та аналізу всіх доказів, обставин та інформації, яка має суттєве значення для правильних та об`єктивних висновків за результатами перевірки. За наведених обставин, Окружний адміністративний суд дійшов висновку, що винесене на підставі такого акту перевірки податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як було встановлено судом першої інстанції та не заперечується учасниками спірних правовідносин, підставою для винесення оспорюваного податкового повідомлення-рішення стали висновки контролюючого органу про завищення позивачем собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) по взаєморозрахунках з ТОВ "Торговий дім Гал-Кат", ТОВ "Будівельні технології 2015", ТОВ "Мост Пласт", ТОВ "ВП Акватон".

Вказаного висновку посадові особи податкового органу дійшли у зв`язку з тим, що ТОВ "Електроприлад" не було надано до та під час проведення планової документальної перевірки відповідних первинних документів по взаєморозрахунках із зазначеними контрагентами, а саме, що підтверджують:

- факт придбання сировини (оригінали видаткових накладних, акти прийому-передачі),

- факт переміщення товарно-матеріальних цінностей, тобто транспортування та зберігання (товарно-транспортні-накладні, подорожні листи, тощо).

Також, відповідачем в Акті перевірки зазначено про те, що відповідно до вимог ст. 44 Податкового кодексу України забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних не підтверджених документами.

Перевіряючи обґрунтованість вказаних висновків контролюючого органу та відповідно правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів зазначає про таке.

Спірні правовідносини врегульовано приписами Податкового кодексу України, Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та нормативними актами, прийнятими на їх виконання, в редакціях, що діяли на час їх виникнення.

Щодо висновків контролюючого органу про те, що ТОВ "Електроприлад" не було надано як до так і під час проведення перевірки первинних документів по взаєморозрахунках з його контрагентами, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок проведення документальних планових перевірок визначено ст.. 77 ПК України.

Так, зокрема, положеннями п. 77.8. вказаної норми передбачено, що перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

У свою чергу, приписами ст. 85 ПК України встановлено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Тобто, після початку проведення перевірки у контролюючого органу виникає право на отримання документів, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування, на підставі відповідного запиту та право отримати такі документи під опис, а у платника податків виникає обов`язок надати документи, що стосуються предмету такої перевірки, на відповідний запит контролюючого органу , та надати такі документи перевіряючим під відповідний опис (у порядку п. 85.7 ст. 85 Податкового Кодексу України).

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (п. 85.6 ст. 85 ПК України).

Водночас, як правильно було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 10 квітня 2019 року ТОВ «Електроприлад» податковим органом було вручено повідомлення № 310/26-15-14-01-05 про те, що з 23 квітня 2019 року буде проведено документальну планову перевірку вказаного суб`єкта господарювання з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС.

За наведених обставин, позивачу у вказаному повідомленні було роз`яснено про необхідність з зазначеного терміну забезпечити надання всіх необхідних документів, які підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському і податковому обліку та пов`язані з нарахуванням та сплатою податків і зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС.

Тобто, відповідачем у вказаному повідомленні не зазначалось конкретного переліку первинних документів які платник податків зобов`язаний надати контролюючому органу у ході проведення перевірки.

Разом з цим, як вбачається зі змісту Акта перевірки, а саме п. 2.7., 2.8 жодних запитів щодо надання окремих документів платником податків, пояснень, довідок, інформації, тощо відповідачем ТОВ «Електроприлад» не направлялось та в ході проведення перевірки посадовими особами податкового органу - не вручалось. Разом з цим, жодних актів про відмову платника податків надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу відповідачем складено не було. Запитів проведення зустрічних звірок з питань підтвердження отриманих від платника податків відомостей стосовно відносин з суб`єктами господарювання - контрагентами в ході проведення перевірки не направлялось.

При цьому, судова колегія зауважує, що відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового Кодексу України, з метою отримання податкової інформації контролюючи органі мають право проводити зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платників податків.

Отже, з наведеного слідує, що відповідачем не було реалізовано наданого йому права на отримання від платника податків належним чином завірених копій первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Так само, як і не було засвідчено факту відмови позивача від надання певних документів під час проведення перевірки.

Отже, висновки контролюючого органу про те, що у ході проведення перевірки платником податку не було надано відповідних первинних документів по взаєморозрахунках із зазначеними контрагентами, а саме, що підтверджують факт придбання сировини та факт переміщення товарно-матеріальних цінностей, а також не було надано пояснень щодо встановлених порушень не відповідають дійсності та повністю спростовуються наявним в матеріалах справи доказами.

Натомість, позивач стверджує, що всі вказані документи були в наявності на підприємстві, проте вказані документи посадовими особами не вимагались.

На підтвердження відповідних доводів позивачем було долучено до матеріалів справи копії наступних первинних документів: договори поставки, до кожного з яких додані оборотно-сальдові відомості по рахунку 631, приходні касові ордери, рахунки-фактури, видаткові накладні, подорожні листи вантажного автомобіля, службового легкового автомобіля, банківські виписки з рахунків, які підтверджують взаємовідносини позивача із контрагентами: ТОВ "Торговий дім Гал-Кат", ТОВ "Будівельні технології 2015", ТОВ "Мост Пласт", ТОВ "ВП Акватон", а також журнал довіреностей підприємства.

У свою чергу, судова колегія зауважує, що відповідно до приписів ст.. 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Водночас, як правильно було встановлено судом першої інстанції, відповідачем не було здійснено жодних дій, направлених на проведення об`єктивної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства, що у свою чергу, свідчить про необґрунтованість та неправомірність викладених в Акті перевірки висновків, що стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, з огляду на наявні в матеріалах справи документи в їх сукупності та взаємозв`язку, доводи контролюючого органу про відсутність товарно - транспортних накладних не можуть бути належною та достатньою підставою для визнання операцій між позивачем та його контрагентами такими, що здійсненні без мети настання реальних наслідків. Аналогічної правової позиції дотримується також Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду про що останнім зазначалось, зокрема у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 804/4787/16.

Щодо доводів контролюючого органу про ненадання довіреностей (або вказаних даних про виписані довіреності) на отримання вантажу та його розвантаження, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки спростовуються наявною в матеріалах справи копією журналу довіреностей, в яких зазначені прізвище, ім`я, по-батькові особи, якій видано таку довіреність, найменування постачальника, № і дата контракту, специфікації, рахунку, іншого документу, а також відмітка про використання довіреності (№ і дата документу). Так, судом встановлено, що у вказаному журналі містяться відомості про довіреності видані на прийняття товару від постачальника ТОВ "Мост Пласт", ТОВ "ВП Акватон", ТОВ "АДМ", ТОВ "Гал-Кат", ТОВ "Будівельні технології 2015".

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, перевірка діяльності ТОВ "Електроприлад" була проведена поверхнево, без збирання, оцінки та аналізу всіх доказів, обставин та інформації, яка має суттєве значення для правильних та об`єктивних висновків за результатами перевірки, а тому відповідно винесене на підставі такого акту перевірки податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, апелянтом не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано жодних належних та допустимих доказів які б свідчили про правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення у межах спірних правовідносинах.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, не відповідає критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, натомість представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що таке рішення є протиправним та прийнятим відповідачем необґрунтовано, що є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповністю досліджено обставини справи або неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.

Положеннями ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції під час вирішення даної справи, які відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для його скасування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328-329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович