Справа № 1740/2539/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/7079/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Святецького В.В., Шинкар Т.І.

за участі секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

позивач: Скіданова О.С.

відповідач: Саган Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року у справі № 1740/2539/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК-КАР» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

суддя в 1-й інстанції - Дорошенко Н.О.,

час ухвалення рішення - 15 год. 04 хв.,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 18.04.2019,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІК-КАР» (далі - ТзОВ «ВІК-КАР», позивач) звернулось до адміністративного суду з позовом до Київської міської митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2018/000039/2 від 13.08.2018. Також позивач просив визнати протиправною та скасувати Картку відмови у митному оформленні товарів №UA100050/2018/00051.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08.08.2018 декларантом ТзОВ «ВІК-КАР» Кожак Н.М. до Київської міської митниці ДФС була подана митна декларація №UA100050/2018/285424 на товар: автомобілі в загальній кількості 7 одиниць марки Infinity, модель Q50, новий, тип двигуна - дизель, кількість місць для сидіння, включаючи водія - 5, колісна формула 4х2, календарний рік випуску - 2016, модельний рік випуску - 2016, за заявленою митною вартістю автомобілів за ціною договору в розмірі 15200,00 євро за транспортний засіб, на загальну суму поставки 106400,00 євро. Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості

Відповідач не погодився із задекларованою митною вартістю товарів та 13.08.2018 прийняв рішення про коригування митної вартості №UA100000/2018/000039/2 і картку відмови у митному оформленні товарів №UA100050/2018/00051.

Позивач вважає, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару, Київська міська митниця ДФС дійшла помилкового висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару, не містять всіх даних на підтвердження обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. ТзОВ «ВІК-КАР» вважає, що такі твердження не відповідають дійсності, оскільки з поданих до митного оформлення документів чітко вбачається послідовність визначення складових митної вартості товару та повноту їх заявлення, а самі твердження посадової особи митниці спростовуються змістом документів, зокрема картки відмови, звіту про проведення оцінки, інвойсів, експортних митних декларацій тощо.

Позивач вважає, що задекларований ним товар підлягає митному оформленню за заявленою митною вартістю, тобто за ціною договору, а тому рішення відповідача №UA100000/2018/000039/2 від 13.08.2018 про коригування митної вартості товарів та картка відмови в митному оформленні товару №UA100050/2018/00051 є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2018/000039/2 від 13.08.2018, №UA100050/2018/000027/2 від 14.09.2018, №UA100050/2018/000030/2 від 05.10.2018. Визнано протиправними та скасовано Картки відмови у митному оформленні товарів №UA100050/2018/00051, №UA100050/2018/0059 та №UA100050/2018/00063. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК-КАР» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Київської міської митниці ДФС судові витрати по сплаті судового збору в сумі 28718,48 грн..

Не погодившись з прийнятим рішенням, Київська міська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що подані документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Крім того, звертає увагу на те, що що документи, які надані до митного оформлення товару, не містять всіх даних на підтвердження обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Також звертає увагу на те, що відомості щодо складових митної вартості не підтверджені документально, не визначені кількісно та достовірно, а також відсутні відомості щодо ціни, яка сплачена або підлягає сплаті. Відповідно до пункту 3.5 договору від 04.05.2017 №01.4.17 продавець, окрім іншого, надає покупцю експортну декларацію, однак до митного оформлення експортна декларація не надана. Відповідно до пункту 4.1 договору від 04.0.2017 №01.4.17 оплата за товар здійснюється протягом 10 банківських днів з дня виставлення продавцем інвойсу. Дата інвойсів 29.06.2018, однак до митного оформлення не надано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (касові або товарні чеки, ярлики, які містять відомості щодо вартості транспортного засобу, які можливо ідентифікувати з транспортним засобом, поданим до митного оформлення).

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зокрема зазначається, що судом першої інстанції встановлено, що зазначені інвойси надавались позивачем відповідачу для митного оформлення товарів та були достатні для встановлення ціни за товар, що була фактично сплачена продавцю. Надане позивачем митному органу платіжне доручення від 15.06.2018 на суму 112000,00 євро підтверджує повну оплату заявлених у інвойсах №№07428, 07429, 07430, 07431, 07432, 07433, 07434 вартості товарів, які були сформовані при експорті товарів як уточнені до раніше надісланих інвойсів від 13.06.2018 №№51296, 51315, 51447, 51457, 51498, 51544, 51669.

Також вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено, що твердження відповідача щодо ненадання позивачем до митного оформлення разом з митною декларацією №UA100050/2018/285424 від 08.08.2018 митних декларацій країни експорту не відповідає дійсності, оскільки самим відповідачем сформовано картку відмови у митному оформленні товарів №UA100050/2018/00051, в якій зазначено, що позивач надав митому органу копії митних декларацій країни відправлення.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04 травня 2017 року між юридичною особою по законодавству Нідерландів «Story Auto Import-Export B.V.» (Продавець) і ТзОВ «ВІК-КАР» (Покупець) укладено договір поставки №01.4.17 (далі - Договір поставки, а.с.9-17 т.1).

За змістом пунктів 1.1, 1.2 Договору поставки продавець зобов`язаний в порядку та на умовах Договору передати у власність покупцеві, а покупець на умовах Правил Інкотермс в редакції 2010 року - оплатити та прийняти у власність товар згідно з інвойсами. Під товаром розуміються нові автомобілі різних марок без реєстрації, які відповідають стандартам Євро 5, Євро 6.

Пунктами 2.1, 2.2 Договору поставки передбачено, що найменування, ціна та кількість товару, що постачається, узгоджується сторонами в інвойсах/специфікаціях, які підписуються на кожну окрему партію товару та є невід`ємною частиною Договору. Зміна ціни товару в ході виконання Договору узгоджується Сторонами додатково.

Відповідно до п. 2.3 Договору загальна сума договору встановлюється відповідно до інвойсів, що видані продавцем на кожну партію товару, та орієнтовно складає 790000,00 (сімсот дев`яносто) тисяч євро.

В розділі 3 Договору поставки сторонами врегульовано строки і умови поставки, а саме: товар повинен бути відвантажений покупцеві не пізніше, ніж в 14-денний строк з моменту здійснення оплати за такий товар. Товар поставляється автомобільним транспортом на умовах, зазначених у специфікаціях/інвойсах до Договору, згідно Правил Інкотермс 2010 року на територію України, а саме в м. Рівне чи інше місце, місце призначення якого вказане у специфікації/інвойсі на товар (згідно з пунктом 3.1 Договору - DAP RIVNE). Датою прийому-передачі вважається дата отримання товару Покупцем (представником Покупця).

Відповідно до розділу 4 Договору поставки передоплата за товар здійснюється покупцем простим банківським переказом SWIFT впродовж 10 банківських днів з дня виписки продавцем інвойсу на товар. Валюта платежу - євро.

13 червня 2018 року продавцем на зазначені автомобілі були виставлені позивачу інвойси №№ 51296, 51315, 51447, 51457, 51498, 51544, 51669 в сумі 16000,00 євро за одиницю товару на загальну суму товару 112000,00 євро (а.с. 54-60 т.1).

Відповідно до платіжного доручення від 15.06.2018 №9 ТзОВ «ВІК-КАР» здійснило передоплату за товар по договору №01.4.17 від 04.05.2017 на підставі вищевказаних інвойсів в сумі 112000,00 євро (а.с.53 т.1).

29.06.2018 продавцем, відповідно до фактичної вартості автомобілів, були сформовані інвойси на автомобілі №№ 07428, 07429, 07430, 07431, 07432, 07433, 07434 (із зазначенням під номером кожного із них примітки «Reference» («Відносяться») до №№ 51296, 51315, 51447,51457, 51498, 51544, 51669, на загальну суму 106400,00 євро (15200,00 х 7) (а.с.21, 26, 30, 34, 38, 42, 46 т.1).

08.08.2018 представником декларанта ТзОВ «ВІК-КАР» Кожак Надією Михайлівною до Київської міської митниці ДФС була подана митна декларація №UA100050/2018/285424 на імпортовані автомобілі марки Infinity, модель Q50, нові, тип двигуна - дизель, кількість місць для сидіння, включаючи водія - 5, колісна формула 4х2, календарний рік випуску - 2016, модельний рік випуску - 2016, номери кузова НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_10; НОМЕР_11; НОМЕР_12; НОМЕР_13, на загальну суму поставки 106400,00 євро та надано відповідні документи, перелік яких наведено в гр.44 митної декларації (а.с.18-19 т.1).

09.08.2018 уповноваженою особою митного органу Машталер О.Д. відповідно до ст. 53 Митного кодексу України надіслано декларанту за митною декларацією UA100050/2018/285424 електронну вимогу про надання додаткових документів, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

6) копію митної декларації країни відправлення;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

8) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

9) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

10) за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

На виконання вимоги інспектора митної служби представником декларанта до митного оформлення подано додаткові документи, а саме:

платіжне доручення №9 від 15.06.2018 року, яке містить у графі «призначення платежу» інвойси №№ 51296, 51315, 51447,51457, 51498, 51544, 51669, що кореспондуються із номерами інвойсів, поданими до митного оформлення №№07428, 07429, 07430, 07431, 07432, 07433, 07434, із зазначеною вартістю кожного автомобіля 15200,00 євро;

звіт про незалежну оцінку не розмитненого нового транспортного засобу №1-192-М, відповідно до якого середня вартість нового транспортного засобу марки Infinity Q50, 2016 року випуску, становить 15 166,67 євро. (а.с.117 т.1).

Також представником декларанта Кожак Н.М. 13.08.2018 надіслано до митного органу лист за вих. №2, яким стверджується, що інших підтверджуючих митну вартість документів по товарах (лекові автомобілі Infinity), у декларанта немає (а.с.52 т.1).

27 серпня 2018 року продавцем за умовами договору позивачу були виставлені інвойси №№51290, 51328, 51486,51250, 51642, 51424, 51471 (а.с. 62, 65, 69, 75, 81, 87 т.3).

Відповідно до платіжного доручення від 31.08.2018 №10 ТзОВ «ВІК-КАР» здійснило передоплату за товар по договору №01.4.17 від 04.05.2017 на підставі вищевказаних інвойсів в сумі 108200,00 євро (а.с.99 т.3).

04.09.2018 продавцем відповідно до фактичної вартості автомобілів були сформовані інвойси №№07718, 07721, 07716, 07722, 07719, 07720, 07717 (із зазначенням під номером кожного примітки «Reference» («Відносяться») до №№51290, 51328, 51486,51250, 51642, 51424, 51471) на загальну суму 108200,00 євро (а.с. 63, 66, 70, 76, 82, 88, 94 т.3).

12.09.2018 представником декларанта ТзОВ «ВІК-КАР», Кожак Н.М. до Київської міської митниці ДФС була подана митна декларація №UA100050/2018/286507 на імпортовані автомобілі марки Infinity, модель Q50, нові, тип двигуна - дизель, кількість місць для сидіння, включаючи водія - 5, колісна формула 4х2, календарний рік випуску - 2016, модельний рік випуску - 2016, номери кузова НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_14; НОМЕР_15; НОМЕР_16; НОМЕР_17, на загальну суму поставки 108200,00 євро та надано відповідні документи, перелік яких наведено в гр.44 митної декларації (а.с.97-99 т.4).

13.09.2018 уповноваженою особою митного органу Бєляєв С.А. за митною декларацією UA100050/2018/286507 надіслано декларанту електронну вимогу про надання додаткових документів, в якій зазначено, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: надано документ про транспортні витрати від 05.09.2018 №050918ЕР/1 ТзОВ «ЖЕФКО Україна», проте відповідно до інформації з CMR перевізником товару є «LLC N-TRANS». Зазначені обставини не дають можливості органу доходів і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі, у зв`язку з вищенаведеним, відповідно до статті 53 Митного Кодексу України декларанту запропоновано подати протягом 10 календарних днів додаткові документи (за наявності) (а.с.184 т. 4).

14.09.2018 представник декларанта Кожак Н.М. листом за № 3 повідомив митний орган, що інших підтверджуючих митну вартість документів по даних товарах (легкові автомобілі Infinity), у декларанта немає (а.с.52 т.3).

27 серпня 2018 року продавцем за умовами договору позивачу були виставлені інвойси №№51545, 51474, 51540,51435, 51465, 51483, 51563 (а.с. 135, 139, 145, 152, 158, 164, 171 т.3).

Відповідно до платіжного доручення від 19.09.2018 №11 ТзОВ «ВІК-КАР» здійснило передоплату за товар по договору №01.4.17 від 04.05.2017 на підставі вищевказаних інвойсів в сумі 106400,00 євро (а.с.177 т.3).

04.09.2018 продавцем відповідно до фактичної вартості автомобілів були сформовані інвойси №№07718, 07721, 07716, 07722, 07719, 07720, 07717 (із зазначенням під номером кожного примітки «Reference» («Відносяться») до №№51290, 51328, 51486,51250, 51642, 51424, 51471) на загальну суму 108200,00 євро (а.с. 136, 140, 146, 152, 158, 164, 171 т.3).

04.10.2018 представником декларанта ТзОВ «ВІК-КАР» Кожак Н.М. до Київської міської митниці ДФС була подана митна декларація №UA100050/2018/287205 на імпортовані автомобілі марки Infinity, модель Q50, нові, тип двигуна - дизель, кількість місць для сидіння, включаючи водія - 5, колісна формула 4х2, календарний рік випуску - 2016, модельний рік випуску - 2016, номери кузова НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_18; НОМЕР_19; НОМЕР_20; НОМЕР_21, на загальну суму поставки 106400,00 євро та надано відповідні документи, перелік яких наведено в гр.44 митної декларації (а.с.8-10 т.4).

04.10.2018 уповноваженою особою митного органу Бєляєв С.А. за митною декларацією UA100050/2018/287205 направлено декларанту електронне повідомлення, в якому зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) відповідно до пункту 3.5 договору від 04.05.2017 №01.4.17 продавець окрім іншого надає покупцю експортну декларацію, однак до оформлення декларація не надана;

2) надано документ про транспортні витрати від 28.09.2018 №280918ЕР/1 ТзОВ «ЖЕФКО Україна», проте відповідно до інформації з CMR перевізником товару є «LLC N-TRANS».

Зазначені обставини не дають можливості органу доходів і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі, у зв`язку з вищенаведених, відповідно до статті 53 Митного Кодексу України декларанту запропоновано подати протягом 10 календарних днів додаткові документи (за наявності) (а.с.96 т.4).

05.10.2018 представник декларанта Кожак Н.М. листом за №4 повідомив митний орган, що інших підтверджуючих митну вартість документів по даних товарах (легкові автомобілі Infinity), у декларанта немає (а.с.123 т.3).

Київська міська митниця ДФС, не погодившись із задекларованою у митних деклараціях від 08.08.2018 №UA100050/2018/285424, від 12.09.2018 №UA100050/2018/286507 та від 04.10.2018 №UA100050/2018/287205 митною вартістю товарів, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2018/000039/2 від 13.08.2018, №UA100050/2018/000027/2 від 14.09.2018, №UA100050/2018/000030/2 від 05.10.2018 і картки відмови у митному оформленні товарів №UA100050/2018/00051, №UA100050/2018/0059 та №UA100050/2018/00063 (а.с.114-117, 118-120 т.1, 53-56, 57-58, 124-127, 128-130 т.3).

Позивач, не погоджуючись із рішеннями Київської міської митниці ДФС, оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані декларантом документи є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, а доводи відповідача щодо неможливості застосування методу визначення митної вартості за ціною договору спростовано в ході судового розгляду справи.

Також суд дійшов висновку, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Суд вважав безпідставними доводи відповідача щодо наявності розбіжностей, які підтверджують відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, позаяк 29.06.2018 продавцем, відповідно до фактичної вартості автомобілів, були сформовані нові інвойси, які надались позивачем відповідачу для митного оформлення товарів та були достатні для встановлення ціни за товар, що була фактично сплачена продавцю.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу органу доходів і зборів протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 6 статті 53 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч.7 статті 53 Митного кодексу України).

Згідно ст.55 Митного Кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч.1).

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (ч.7 ст. 55 МК України).

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються (ч.8 ст. 55 МК України).

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом (ч.9 ст. 55 МК України).

Якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом(ч.10 ст. 55 МК України).

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну (згідно статті 57 Митного кодексу України) здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом.

Зокрема орган доходів і зборів уповноважений направити письмову вимогу про надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів, перелічених у ч.3 ст.53 МК України лише у разі якщо подані разом з митною декларацією документи містять:

·розбіжності;

·наявні ознаки підробки;

·не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів;

·не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа в свою чергу на таку письмову вимогу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документів.

Підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю та прийняття рішення про коригування митної вартості є наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За зверненням декларанта або уповноваженої ним особи у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів у розмірах визначених ч.7 ст.55 МК України під гарантії строк яких не може перевищувати 90 календарних днів.

В свою чергу декларант або уповноважена ним особа мають наділені правом впродовж 80 календарних днів зібрати необхідні документи, що підтверджують заявлену ним у декларації митну вартість та надати їх митним органам. Які в свою чергу впродовж 5 календарних днів розглядають додаткові документи виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

З наведеного слідує, що чинним законодавством визначено значний проміжок часу (80 календарних днів), за наявності якого, декларант або уповноважена ним особа можуть зібрати необхідні документи та довести митному органу обставини щодо заявленої ними митної вартості товару.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що відповідачем під час здійснення контролю правильності визначення декларантом позивача митної вартості імпортованих в Україну транспортних засобів, було перевірено надані до митних декларацій від 08.08.2018 №UA100050/2018/285424, від 12.09.2018 №UA100050/2018/286507 та від 04.10.2018 №UA100050/2018/287205 документи та встановлено наявність у них розбіжностей, що слугувало підставою для направлення декларанту електронного повідомлення про надання додаткових документів на підтвердження складових числового значення заявленої митної вартості та в подальшому, у зв`язку з ненаданням таких документів, - підставою для прийняття оскаржених рішень про коригування митної вартості товару та карток відмови у митному оформленні товарів.

При цьому, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2018/000039/2 від 13.08.2018, відповідач вказував, що документи, надані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 МК України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема продавець надає покупцю експортну декларацію, однак до митного оформлення експортна декларація не надана.

Підставою для витребування додаткових документів був висновок відповідача про те, що подані позивачем документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Однак відповідачем не вказано конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також не обґрунтовано необхідність перевірки спірних відомостей та не зазначено документи, які зможуть усунути сумніви у їх достовірності.

Суд встановив, що основні документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів, тобто ті, які визначені у частинах 1-2 статті 53 Митного кодексу України, декларант позивача митному органу надав.

Разом з тим, в частині 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено чіткі підстави для наявності у митного органу права вимагати надати додаткові документи, які повинні бути зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України.

Право митниці на витребування додаткових документів закон пов`язує з вичерпним переліком підстав, які стосуються недоліків у наданих для митного оформлення товарів основних документах для підтвердження митної вартості товарів, перелік яких наведено у частині 2 статті 53 Митного кодексу України.

Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в довідниках мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому ці дані не можуть мати переважне значення над наданими декларантом первинними документами про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості транспортного засобу та рівнем вартості такого транспортного засобу по довіднику, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

Митним органом не вчинялось належних дій щодо встановлення місця укладення договору купівлі продажу транстпртних засобів, з`ясування обставин відшкодування ПДВ придбаних транспортних засобів.

Оцінюючи доводи відповідача щодо відсутності у документах про транспорті витрати відомостей про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до ввезення на митну території України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару, суд зазначає, що пунктом 6 частини 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Суд враховує, що 13 червня 2018 року продавцем «Story Auto Import-Export B.V.» на автомобілі були виставлені позивачу інвойси №№51296, 51315, 51447,51457, 51498, 51544, 51669 на загальну суму товару 112000,00 євро, що відповідно до платіжного доручення №9 від 15.06.2018 оплачені ТзОВ «ВІК-КАР» повністю.

При цьому, на адресу директора ТзОВ «ВІК-КАР» від продавця «Story Auto Import-Export B.V.» надійшли листи від 27.06.2018 та від 30.06.2018 б/н, зі змісту яких встановлено, що у зв`язку з відсутністю повної комплектації транспортних засобів серії Infinity Q50, вказаних у рахунках (інвойсах) №51096, 51315, 51447, 51457, 51498, 51544, 51669 від 13.06.2018, було встановлено знижену ціну в розмірі 15200 євро/авто. У зв`язку із зниженням ціни продавцем сформовано інвойси №№07428, 07429, 07430, 07431, 07432, 07433, 07434 на загальну суму 106400,00 євро (15200,00 євро за авто) із зазначенням під номером кожного їх відношення до інвойсів №№51296, 51315, 51447, 51457, 51498, 51544, 51669 відповідно. Продавець підтвердив зобов`язання про повернення суми переплати в розмірі 5600,00 євро впродовж 14 днів з моменту підписання акту звірки взаєморозрахунків (а.с.112,113 т.1).

Акт взаємозвірки про наявність заборгованості продавця перед позивачем в сумі 5600,00 євро був підписаний сторонами станом на 16.08.2018 (а.с.125 т.1).

Колегія суддів вважає вірним твердження суду першої інстанції, що доводи відповідача щодо наявності розбіжностей, які підтверджують відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари є безпідставними, оскільки 29.06.2018 продавцем, відповідно до фактичної вартості автомобілів, були сформовані нові інвойси №№07428, 07429, 07430, 07431, 07432, 07433, 07434 (із зазначенням під номером кожного примітки «Reference» («Відносяться») до №№51296, 51315, 51447,51457, 51498, 51544, 51669) на загальну суму 106400,00 Євро (15200,00 х 7), яка і задекларована позивачем у митній декларації №UA100050/2018/285424 від 08.08.2018.

Відповідно до розділу 3 Договору поставки товар поставляється автомобільним транспортом на умовах, зазначених у специфікаціях/інвойсах до Договору згідно з Правилами Інкотермс 2010 року на територію України, а саме в м. Рівне чи інше місце, місце призначення якого вказане у специфікації/інвойсі на товар (згідно з пунктом 3.1 Договору - DAP RIVNE). Таким чином, саме на продавця було покладено обов`язок нести витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару до м. Рівне, заявлені до митного оформлення у митній декларації №UA100050/2018/285424 від 08.08.2018.

Позивачем подано ТзОВ «ЖЕФКО Україна» заявки 31.08.2018 №3 та від 24.09.2018 №5 на перевезення двічі 06.09.2018 та 27.09.2018 з м. Хаафтен, Нідерланди до м. Київ, Україна, нових автомобілів Infinity Q50 в загальній кількості 14 одиниць автомобілів. Загальна вартість перевезення по заявках становила 6800,00 євро за 2 автовози з ПДВ (а.с.47, 109 т.3).

ТзОВ «ЖЕФКО Україна» виставило позивачу рахунки на оплату №318093001 від 05.09.2018 та №318103001 від 28.09.2018 за послуги по перевезенню вантажів з м. Хаафтен (Нідерланди) до м. Київ (Україна) відповідно до договору №FVL-VIK-25-07-18 від 25.07.2018 на загальну суму 224646,08 грн (а.с.48,110 т.3).

Вартість перевезення 14 одиниць автомобілів Infinity Q50 по маршруту м. Хаафтен, Нідерланди до м/п Краківець, Україна автовозом НОМЕР_22/НОМЕР_23 згідно CMR №500932 від 05.09.2018 складає за одиницю 10330,17 грн, а автовозом НОМЕР_24/НОМЕР_25 згідно CMR №268188 від 28.09.2018 складає за одну одиницю 10388,24 грн, що підтверджується довідками про транспортні витрати ТзОВ «ЖЕФКО Україна» від 05.09.2018 №050918ЕР/1 та від 28.09.2018 №280918ЕР/1 (а.с.49, 111 т.3). Доказів початку транспортування транспортних засобів з території іншої країни митним органом не здобуто та не перевірено.

Таким чином, з наданих до митного оформлення документів, чітко прослідковується формування позивачем транспортних витрат, які заявлені у вартості транспортних засобів по митних деклараціях від 12.09.2018 №UA100050/2018/286507 та від 04.10.2018 №UA100050/2018/287205.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з наданих до митного оформлення та додатково долучених документів встановлюється сплачена позивачем вартість автомобілів, що імпортувалися, та її складові.

Неподання декларантом інших запитуваних митницею документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Разом із тим, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість автомобіля визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними в постанові від 27 червня 2019 року у справі №803/667/17 (адміністративне провадження №К/9901/43862/18).

За таких обставин, колегія суддів визнає вірними та обгрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості за ціною рахунку, а тому прийняття картки відмови та рішення про коригування митної вартості є протиправними.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року у справі № 1740/2539/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. В. Святецький
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 27.11.2019