Справа № 320/2087/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 листопада 2019 року справа № 320/2087/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправним та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, у якому позивач з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 35-38) просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 14.03.2019 ВП №51542090, винесену головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Михайленко О.В.;

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.03.2019 ВП №58636504, винесену державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Давидюк О.А.;

- зобов`язати Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області зняти арешт з автомобіля марки Пежо 290 д.н. НОМЕР_1 по виконавчому провадженню №51542090.

Позовні вимоги, зокрема, обґрунтовані тим, що між позивачем та стягувачем, Публічним акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" було досягнуто примирення, внаслідок чого стягувач 10.10.2017 року направив на адресу Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заяву про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Отже, відповідачем не було стягнуто кошти в примусовому порядку по даному виконавчому провадженню, а тому відповідач протиправно не зняв арешт з транспортного засобу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №320/2087/19, призначено судове засідання на 13.06.2019, витребувано докази від сторін.

З позовної заяви вбачається, що предметом позову є, зокрема, зобов`язання Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області зняти арешт з автомобіля марки Пежо 290 д.н. НОМЕР_1 по виконавчому провадженню №51542090.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок реалізації судового контролю за виконанням судових рішень визначений у статтях 447-453 розділу VIІ Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно частини 1 статті 448 Цивільного процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, юрисдикція спорів про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених на виконання судових рішень, залежить, зокрема, від суду, який видав виконавчий документ.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.12.2018 у справі № 279/2369/17.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, для визначення предметної юрисдикції, зокрема й стосовно судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, вирішальне значення має суть оспорюваних дій.

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 914/3015/15.

Судом встановлено, що позовна вимога в частині зобов`язання Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області зняти арешт з автомобіля марки Пежо 290 д.н. НОМЕР_1 по виконавчому провадженню №51542090 подана щодо неправомірних, на думку позивача, дій державного виконавця у виконавчому провадженні, відкритому згідно виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/15986/15-ц, провадження 2/357/384/16, виданого 04.05.2016 за позовом Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованості в розмірі 56959,58 грн. та судових витрат в розмірі 18433,63 грн.

Оскільки позовна вимога про зобов`язання Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області зняти арешт з автомобіля марки Пежо 290 д.н. НОМЕР_1 по виконавчому провадженню №51542090 не стосується оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, тому до цієї позовної вимоги застосовується загальний порядок судового оскарження, згідно з яким вона повинна розглядатися судом, який видав виконавчий документ, тобто в межах цієї справи за правилами цивільного судочинства.

Також, згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративною справою у розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Згідно положень частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, та про зняття такого арешту розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

Таким чином, спір, який виник між позивачем та органом державної виконавчої служби (у тому числі із її посадовими і службовими особами), з приводу зняття арешту з нерухомого майна не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судами загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.09.2019 у справі № 826/16025/18.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки позивач оскаржує дії державного виконавця, вчинені на виконання судового рішення, ухваленого в цивільній справі, то і судовий контроль за його виконанням має здійснюватися за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного вище, суд приходить до переконання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись пунктом 1, 5 частини першої статті 238, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив :

1. Закрити провадження у справі №320/2087/19 за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправним та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовної вимоги про зобов`язання Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області зняти арешт з автомобіля марки Пежо 290 д.н. НОМЕР_1 по виконавчому провадженню №51542090.

2. Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвала у справі набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині закриття провадження у справі подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 28.11.2019 р.

Суддя Кушнова А.О.