Справа № 400/1554/19
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1554/19
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови від 25.04.2019 року № МК929/441/АВ/П/МГ-ФС, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» звернулось до суду з позовом до управління Держпраці в Миколаївській області, в яком просило суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 25.04.2019 № МК929/441/АВ/П/МГ-ФС про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами управління Держпраці у Миколаївській області.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначав, що ОСОБА_1 не залучався до роботи у нічний час, що підтверджується табелями обліку робочого часу. Накази про зміну робочого часу для працівника ОСОБА_1 підприємством не видавались, тому подорожніми листами не може підтверджуватись його робота у нічний час. Позивач не допускав порушення вимог трудового законодавства, тому постанова про накладання штрафу є протиправною.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки при проведенні інспекційного відвідування були наданні подорожні листи водія автомобіля УАЗ 31512 ОСОБА_1 , що підтверджують його роботу у нічний час, яка позивачем не оплачувалась відповідно до вимог КЗпП та колективного договору, тому постанова про накладання штрафу прийнята законно й обґрунтовано.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року у задоволенні позову акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код 23399393) до управління Держпраці у Миколаївській області (вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003, ідентифікаційний код 39787411) відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням акціонерне товариство «Миколаївобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно до вимог ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА :

На підставі звернення до управління Держпраці у Миколаївській області ОСОБА_1 - колишнього працівника (водія) АТ «Миколаївобленерго» про порушення його прав, начальником управління прийнято наказ про проведення інспекційного відвідування № 112 від 21.03.2019 року «Про проведення інспекційних відвідувань». З 22.03.2019 року по 04.04.2019 року інспектором праці проведено перевірку АТ «Миколаївобленерго» з питань додержання законодавства про працю.

В акті інспекційного відвідування № МК 929/441/АВ від 04.04.2019 року зазначено, що надані подорожні листи на водія автомобіля УАЗ 31512 ОСОБА_1 за 21.02.2018 року та 22.02.2018 року свідчать, що фактичний час виїзду автомобіля з гаражу 2 год.00 хв., повернення до гаражу 10 год. 20 хв. В табелі обліку робочого часу за лютий 2018 року відсутня позначка про відпрацьовані працівником години в нічний час. Відповідно до вимог ст.54 КЗпП України нічним вважається час роботи з 10 години вечора до 6 години ранку. Оплату за роботу у нічний час не проведено працівнику.

Крім цього, позивач обґрунтовує позов тим, що для категорії працівника «водій», до якої відноситься ОСОБА_1 правилами внутрішнього трудового розпорядку встановлений п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними, початок-8-00, закінчення-17-00. У табелі обліку робочого часу не зазначено про роботу ОСОБА_1 у нічний час. Накази про зміну робочого часу для працівника ОСОБА_1 підприємством не приймались.

У заяві ОСОБА_1 від 05.11.2018 року, з якою він звернувся до відповідача зазначено, що в осіннє-зимовий період йому змінювали графік роботи з 02-00 год. до 11-00 год. За роботу у нічний час оплата не нараховувалась. Вночі він працював з рейдовою бригадою по виявленню розкрадання електричної енергії, про що складались акти та в кінці місяця за виявлені факти розкрадання здійснювалось преміювання, що підтверджується розрахунковими листами.

Надані подорожні листи за січень-лютий свідчать, що автомобіль УАЗ 31512 НОМЕР_1 виїжджав з гаражу о 02-00 год., повертався об 11-00 год.

У розрахункових листах за грудень 2016 року, грудень 2017 року, січень 2018 року ОСОБА_1 нараховувалась премія за виявлення розкрадань електроенергії.

За наслідками перевірки відповідач прийняв постанову про накладання штрафу № МК929/441/АВ/П/МГ-ФГ від 25.04.2019 року в сумі 41 730 грн. на підставі абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 20.09.2007 року № 877-V заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення про Управління Держпраці, Управління Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень управління.

16.05.2017 року набув чинності Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 (далі - Порядок № 295).

Порядок № 295 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів тощо.

Підпунктом 5 абз.1 п. 5 Порядку № 295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться, в тому числі, за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.

Згідно п.8 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Відповідно до п.11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Відповідно до п.п.19, 20 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Згідно п. 21 Порядку № 295 якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Пунктом 27 Порядку № 295 встановлено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до п. 29 Порядку № 295 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

З аналізу даних правових норм слідує, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача, та яке проводиться на підставі наказу та направлення. При цьому однією із підстав інспекційного відвідування є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення виплати заробітної плати не у повному обсязі, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством.

За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис. Якщо під час інспекційного відвідування встановлено факти виплати заробітної плати не у повному обсязі, то вживаються заходи до притягнення об`єкта відвідування до відповідальності незалежно від усунення виявлених порушень.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття наказу від 21.03.2019 року № 112 «Про проведення інспекційних відвідувань» стало звернення ОСОБА_1 від 14.11.2018 року за № Г-559-18.

На підставі вищезазначеного наказу інспекторами праці здійснено інспекційне відвідування АТ «Миколаївобленерго».

Як вже зазначалося вище, під час проведення інспекційного відвідування АТ «Миколаївобленерго», відповідачем було встановлено низку порушень законодавства, що були зафіксовані актом інспекційного відвідування від 04.04.2019 року.

Так, дослідивши правомірність та обґрунтованість виявлених відповідачем під час проведення інспекційного відвідування порушень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст.94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У відповідності до ч.11 ст.96 КЗпП України колективним договором, а якщо договір не укладався - наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, виданим після погодження з виборним органом первинної професійної організації (профспілковим представником), а у разі відсутності профспілкової організації - з вільно обраними та уповноваженими представниками (представником) працівників, можуть встановлюватися інші системи оплати праці.

За приписами ч.1 ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною та іншими системами оплати праці.

Відповідно до ч.1 ст.97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Аналогічні норми з приводу системи оплати праці встановлені і Законом України «Про оплату праці».

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про оплату праці» норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та КЗпП України, є мінімальними державними гарантіями.

Табель обліку робочого часу - це не тільки форма первинної облікової документації, а й документ, необхідний для обліку використання робочого часу працівників, а також для контролю над дотриманням установленого режиму роботи, розрахунків із працівниками по заробітній платі та отримання інформації про відпрацьований час.

Табель - це поіменний список усіх працівників відділу, служби чи іншого структурного підрозділу або установи в цілому з відмітками про використання робочого часу протягом облікового періоду. Ведення табелю є обов`язковим і для малих підприємств, який ведеться в електронній та паперовій формі. Форма Табеля (типова форма №П-5) затверджена наказом Держкомстату України «Про затвердження типових форм первинної облікової документації із статистики праці» від 05.12.2008р. №489.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про оплату праці», мінімальний посадовий оклад (тарифна ставка) встановлюється у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Аналізуючи вказані норми, слід дійти висновку, що на роботодавця чинним трудовим законодавством покладено обов`язки по нарахуванню, виплаті своїм працівникам заробітної плати за виконану ними роботу у розмірі не менше мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року, при цьому, на роботодавців покладено і обов`язки щодо обліку робочого часу працівників за будь-якою системою оплати праці.

Також, з матеріалів справи вбачається, що під час інспекційного відвідування було встановлено, що згідно подорожних листів за січень-лютий водій ОСОБА_1 на автомобілі УАЗ 31512 НОМЕР_1 виїжджав з гаражу о 02-00 год., повертався об 11-00 год.

Відповідно до ст.108 КЗпП робота у нічний час (стаття 54 нічним вважається час з 10 години вечора до 6 години ранку) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Згідно п.6.7 Колективного договору доплата за роботу в нічний час здійснюється у розмірі 40% годинної тарифної ставки за кожну годину роботи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оплату праці», власник або уповноважений ним орган зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Табель обліку використання робочого часу є документом, який дозволяє врахувати фактично відпрацьовані працівниками дні, є первинним документом щодо обліку розрахунків з персоналом та базою для статистичних розрахунків.

Ведення обліку виконаної роботи впливає на визначення правильного розміру заробітної плати, оскільки якщо наприклад, сума заробітної плати залежить від кількості відпрацьованого часу то без такого обліку не можна буде правильно нарахувати заробітну плату.

Облік виконаної роботи фіксує робочий час та контроль додержання його місячної норми, а також оплату фактично відпрацьованого часу та доплати за надурочну роботу, роботу у нічний час та у святкові і вихідні дні.

Також встановлено,що у розрахункових листах за грудень 2016, грудень 2017, січень 2018 ОСОБА_1 нараховувалась премія за виявлення розкрадань електроенергії.

Під час розгляду справи судом оглянуті подорожні листи, а також інші документи, копії яких містяться в матеріалах справи, з яких вбачається наступне.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд погоджується з висновками суду першої інстанції що ОСОБА_1 залучався до роботи у нічний час, але оплата йому за цю роботу не нараховувалась та не виплачувалась, чим було порушено його конституційне право на оплату праці, яке є мінімальною державною гарантією, тому постанова про накладання штрафу є правомірною та позов задоволенню не підлягає.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Миколаївобленерго» залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.