Справа № 1.380.2019.003133
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №1.380.2019.003133

02 грудня 2019 року

зал судових засідань №10

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Ходань Н.С.

за участю:

представника позивача Ковалишин Н.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Галицької районного адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в :

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул. Ф.Ліста, 1) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), в якому просить суд зобов`язати відповідачів - співвласників квартири АДРЕСА_2 , яку дозволено використовувати як нежитлове приміщення, за власні кошти демонтувати самовільно встановлений кондиціонер у під`їзді будинку АДРЕСА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на балансі ЛКП « Княже місто» знаходиться будинок АДРЕСА_3 , що належить територіальній громаді м. Львова та перебуває у комунальній власності. Мешканцями квартири АДРЕСА_2 самовільно встановлено кондиціонер у під`їзді будинку. Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 19.03.2019 №106 «Про демонтаж кондиціонера у під`їзді будинку АДРЕСА_3 АДРЕСА_2 було зобов`язано за власні кошти демонтувати самовільно встановлений кондиціонер у під`їзді будинку. Також зазначає, що відповідачі на неодноразові попередження ЛКП «Княже місто» не реагували. У зв`язку із невиконанням відповідачами розпорядження, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Відповідачі заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суду не надали.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Також додатково наголосила, що нею долучено до матеріалів справи акт 14.05.2019 ЛКП «Княже місто» складений про те, що співвласниками квартири АДРЕСА_2 не демонтовано самовільно встановлений кондиціонер у під`їзді будинку.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

Суд встановив таке.

Будинок АДРЕСА_3 перебуває на балансі Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Княже місто».

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 31.05.2019 №168844586 квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності у рівних частках по 1/2 кожному, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1097 від 07.10.2005 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дозволено використовувати як нежитлове приміщення квартиру АДРЕСА_2 .

02.08.2018 ЛКП «Княже місто » скеровано попередження №343 ОСОБА_1 про те, щоб у термін до 07.08.2018 надати дозвільні документи на встановлення кондиціонера у під`їзді буд

АДРЕСА_5 « Княже місто » складено протокол №28 за ст.150 КУпАП щодо ОСОБА_1 за самовільне влаштування кондиціонеру у під`їзді житлового будинку АДРЕСА_3 .

26.12.2018 адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради розглянуто вказаний протокол та прийнято постанову №514 в якій зазначається, що 01.08.2018 виявлено, що ОСОБА_1 самочинно влаштував кондиціонер у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , проте у зв`язку із закінченням строків провадження у справі закрито.

26.02.2019 ЛКП «Княже місто» складено акт обстеження з виходом на місце про те, що співвласник нежитлового приміщення (квартири 1 ) по АДРЕСА_3 - ОСОБА_1 самовільно влаштував кондиціонер у під`їзді будинку АДРЕСА_3 .

05.03.2019 згідно з витягом із протоколу №8 засідання міжвідомчої комісії Галицького району вирішено, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - співвласникам квартири АДРЕСА_2 , яку дозволено використовувати як нежитлове приміщення, за власні кошти демонтувати самовільно встановлений кондиціонер у під`їзді будинку АДРЕСА_3 .

19.03.2019 розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №106 «Про демонтаж кондиціонера у під`їзді будинку АДРЕСА_3 » вирішено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - співвласникам квартири АДРЕСА_2 , яку дозволено використовувати як не житло, за власні кошти демонтувати самовільно встановлений кондиціонер у під`їзді будинку

АДРЕСА_8 « Княже місто » скеровано попередження №164 ОСОБА_1 про те, що згідно з розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 19.03.2019 №106 необхідно в термін до 10.04.2019 демонтувати самовільно встановлений кондиціонер в під`їзді будинку

АДРЕСА_9 » складено акт про те, що співвласники нежитлового приміщення (квартири АДРЕСА_2 не виконали розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 19.03.2019 №106 «Про демонтаж кондиціонера у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , в добровільному порядку не здійснили демонтаж кондиціонера у під`їзді будинку АДРЕСА_3 .

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з Положенням про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 01.11.2016 № 977 (із змінами) до повноважень Галицької районної адміністрації віднесено здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам, а також прилеглих територій; розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо).

Таким чином, за приписами вказаного Положення Галицька районна адміністрація має право звертатися у встановленому порядку до судових органів із вимогами щодо фактів самочинного будівництва і інших вимог, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 (зі змінами), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, власні (самоврядні) повноваження: 1) управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Підпунктом 3 п. «б» ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, окрім іншого, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічні положення містяться у ст.14 Закону України «Про основи містобудування» № 2780-XII від 16.11.1992 (зі змінами).

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, в тому числі органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку встановленому законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» № 2807-IV від 06.09.2005 (зі змінами) організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, встановлених законом.

Відповідно до ст.317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; ст. 319 цього ж Кодексу - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частина 5 ст.319 Цивільного кодексу України визначає, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

При цьому, в силу ч.2 ст.13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Згідно з ч. 2 ст. 139 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Контроль за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів здійснюється відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про захист прав споживачів» та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до термінів, що наводяться у правилах, власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване в установленому законом порядку.

Внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які розміщені в межах будинку, споруди, системи протипожежного захисту.

Перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Згідно з підпунктом. 1.4.1. Правил, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Підпунктами 1.4.1, 1.4.2 Правил передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків (підпункт 1.4.3 Правил).

Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається (підпункт 1.4.4 Правил).

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, подаються документи за переліком, визначених у Правилах (підпункт 1.4.5 Правил).

Підпункт 1.4.6. Правил зазначає, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне -переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Згідно з п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Згідно з Положенням про порядок розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд на території м. Львова, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 01.02.2002 №28 «Про впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків на території м. Львова» та рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради, забороняється розміщення та встановлення технічних елементів (пристроїв) на усіх фасадах будинків і споруд, які знаходяться на території, включеної до історичної спадщини ЮНЕСКО (пп.3.1.1.); на видимих зі сторони вулиці та площ фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд, які знаходяться на території історичного ареалу, а також на усіх фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд- пам`ятках архітектури( пп.3.1.2.).

Відповідно до вищевказаного Положення технічними елементами (пристроями), що розміщуються ззовні на будівельних конструкціях житлової, громадської і виробничої забудови, є: пристрої та устаткування інженерного забезпечення будинків і транспорту (пп.2.1.1.); пристрої нічного оформлення та освітлення фасадів будинків (пп.2.1.2.); великі радіоприймальні антени, антени супутникового телебачення (пп.2.1.3.); пристрої та устаткування систем опалення, вентиляції і кондиціонування повітря (пп.2.1.4.); пристрої та устаткування для генерації електроенергії (пп.2.1.5.).

Приписами п. 2.8, п, 4 вказаного Положення визначено, що дозвіл на встановлення технічних елементів (пристроїв) - це документ, виданий уповноваженим на це органом у порядку, передбаченому цим Положенням юридичній чи фізичній особі на розміщення технічного елемента (пристрою). Дозволи на розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах, торцевих стінах, зовнішніх будівельних конструкціях будинків і споруд надає районна адміністрація на підставі звернення юридичних і фізичних осіб, з вказанням місця розміщення елемента (пристрою).

Дозволи на розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах, торцевих стінах, зовнішніх будівельних конструкціях будинків і споруд надає районна адміністрація на підставі звернення юридичних і фізичних осіб з вказанням місця розміщення елементу (пристрою), чого відповідачем по справі зроблено не було.

В ході розгляду справи суд встановив факт невиконання та недотримання відповідачами вимог законодавства у сфері впорядкування та розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків, на фасадах, торцевих стінах, зовнішніх будівельних конструкціях будинків і споруд, що підтверджується актом 14.05.2019 ЛКП «Княже місто».

Додатково суд зазначає, що відповідачі не подали доказів оскарження чи скасування розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 19.03.2019 №106 «Про демонтаж кондиціонера у під`їзді будинку АДРЕСА_3 .

Згідно з вимогами ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідачів не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - співвласників квартири АДРЕСА_2 , яку дозволено використовувати як нежитлове приміщення, за власні кошти демонтувати самовільно встановлений кондиціонер у під`їзді будинку АДРЕСА_3 .

Судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 02.12.2019.

Суддя Лунь З.І.