Справа № 280/3801/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 листопада 2019 року 10 год. 10 хв.Справа № 280/3801/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна, 42/10, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області по недорахуванню та невиплаті ОСОБА_1 додаткової пенсії на підставі прямої дії ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; винести рішення Токмацьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області про призначення ОСОБА_1 додаткової пенсії згідно законодавства; зобов`язати Токмацьке об`єднане управління Пенсійним фондом України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.01.1991 року, починаючи з 17.07.2018.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що згідно п. 28 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу кожного місяця повинно надаватись підвищення як інваліду війни II групи в розмірі 524,80 грн. та згідно статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна виплачуватись додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров`ю як особам, віднесеним до категорії 1 в розмірі 379,60 грн. При цьому зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України.№1210 є підзаконним актом до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а згідно Конституції України Закон має вищу юридичну силу. Обмеження чи скасування пільг для осіб, на яких поширюється дія Закону № 796, без відповідної рівноцінної їх заміни чи компенсації є порушенням зобов`язань держави щодо забезпечення соціального захисту цієї категорії осіб. У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації або запроваджені рівноцінні чи більш сприятливі умови соціального захисту. Отже, Постанова на яку спирається Токмацьке об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області в частині скасування або обмеження пільг, компенсацій і гарантій, установлених Законом № 796, щодо соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок- Чорнобильської катастрофи, суперечить положенню частини другої статті 3 Конституції України, відповідно до якого держава відповідає перед людиною за свою діяльність. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги. Додаткові пояснення щодо предмету позову позивачем надано у відповіді на відзив (вх. №41655 від 08.10.2019), відповідно до якої зазначає, що п.15-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 скасовано рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6р/2018. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, надавши свій письмовий відзив 13 вересня 2019 року за вх. №38230. Зазначає, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 07.07.2005. Крім того, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 24.07.2017 ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни. 27.07.2017 позивач звернулась до управління із заявою щодо перерахунку пенсії у зв`язку із встановленням їй статусу інваліда війни 2 групи. Внаслідок цього, виплата додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, була припинена. Зазначає, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» пункт 15 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (затвердженого постановою КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210) було доповнено пунктом 15-1, згідно якого особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» і «Про соціальний захист дітей війни», таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав. Так, як ОСОБА_1 у липні 2017 звернулась із заявою про призначення підвищення інвалідам війни, відповідно до якої було зроблено перерахунок пенсії, як більш доцільний варіант, при якому за вибором позивача була встановлена одна надбавка підвищення особі, прирівняної до інвалідів війни 2 групи, замість додаткової пенсії інвалідам 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи ліквідатору ЧАЕС. Таким чином, до пенсії по інвалідності, призначеної позивачу в розмірі фактичних збитків, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виплачується надбавка у розмірі 524,80 грн., замість додаткової пенсії інваліду 2 групи за шкоду заподіяну здоров`ю, розмір якої складав 379,60 грн. Отже, чинним законодавством на час звернення позивача із заявою про призначення підвищення до пенсії визначено, що особа яка має право на отримання одночасно кількох видів додаткових пенсійних виплат, виплачуватися їй може лише один вид за її вибором. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у позові.

Ухвалою суду від 29 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/3801/19. Призначено судове засідання на 26 вересня 2019 року без виклику сторін.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 07.07.2005.

Крім того, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 24.07.2017 ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни.

Відповідно до протоколу №123984 від 05.03.1997 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідністю з причин захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з розпорядженням на перерахунок пенсії з 01.05.2017 позивачу розраховано надбавку згідно статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 379 грн. як інваліду 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи ліквідатору ЧАЕС.

27.07.2017 позивач звернулась до управління із заявою щодо перерахунку пенсії у зв`язку із встановленням їй статусу інваліда війни 2 групи. Внаслідок цього виплата додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, була припинена. Згідно розпорядження №123984 від 18.08.2017 позивачу встановлено підвищення до пенсії як інваліду війни 2 групи у розмірі 524,80 грн. Відповідно до розпорядження на перерахунок пенсії з 01.10.2017 розмір вказаного підвищення становив 580,80 грн. Станом на 25.03.2019 розмір підвищення інвалідам війни 2 групи (1 категорія) становить 598,80 грн.

17.06.2019 ОСОБА_1 звернулась до Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою, відповідно до якої просить нарахувати щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пп.1 п.13 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та підвищення як особі з інвалідністю ІІ групи інваліда війни 580 грн.

Листом від 08.07.2019 №05/Б-7 Токмацьким відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надано відповідь ОСОБА_1 , відповідно до якої роз`яснено вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 №112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» та зазначено, що оскільки статус інваліда війни 2 групи призначено 27.07.2017, а саме після набрання чинності вказаної Постанови №112, та розмір підвищення інваліду війни 2 групи на дату подання заяви був більшим, ніж щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 27.07.2017 встановлено виплату надбавки інваліду війни 2 групи.

Вважаючи такі дії протиправними та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно зі ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 1 травня 2016 року) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Відтак, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення порядку призначення додаткової пенсії, передбаченої Законом № 796-ХІІ.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до пункту 27 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 26 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України установлено, що норми і положення, у тому числі, статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» пункту 13 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, викладено в новій редакції, згідно якого щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у розмірі, у тому числі, інвалідам ІІ групи у розмірі 379,60 гривень та доповнено зазначений порядок пунктом 15-1 , згідно якого особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» і «Про соціальний захист дітей війни», таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

Отже, якщо особа має право на отримання одночасно кількох видів додаткових пенсійних виплат, виплачуватись їй може лише один вид за її вибором.

Зазначені положення Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України № 1210 є також чинними.

При цьому, з аналізу вказаних норм суд зазначає, що Верховною Радою України визначено Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в п. 2, 3 ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

У зазначеному аспекті, Конституційний Суд України зазначив, що положення ч. 2 ст. 96, п. 2, 3, 6 ст. 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відтак, доводи позивача щодо неможливості застосування до вказаних правовідносин положень Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 суд відхиляє.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо припинення виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, віднесеної до категорії 1, відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є правомірними, оскільки позивачем було обрано підвищення до пенсії, яке передбачено статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постанові від 31 липня 2018 року у справі № 363/4399/16-а, у постанові від 12.06.2019 у справі №363/4100/16-а.

Щодо посилання позивача про скасування пункту 15-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 у справі №6р/2018 суд зазначає наступне.

Відповідно до резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними):

- підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII;

- частину третю статті 22, частину другу статті 24, частину сьому статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зі змінами;

- статтю 53 (крім її назви), статтю 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.

-підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII; частина третя статті 22, частина друга статті 24, частина сьома статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зі змінами; стаття 53 (крім її назви), стаття 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, вказаним рішенням не визначалися неконституційними норми постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем в частині позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна, 42/10, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 15 листопада 2019 року.

Суддя Л.Я. ОСОБА_2