Справа № 415/6453/19
Суддя: Фастовець В. М.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

за участю секретаря судового засідання Васильєвої В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП лейтенанта поліції Глєбової Юлії Юріївни про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову серії ЕАВ № 1360723 від 25.07.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження по справі закрити.

Позивач у судове засідання не з`явилася, у письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просить адміністративний позов розглянути за її відсутності та долучити до справи відеозапис події.

У судовому засіданні встановлено, що 25 липня 2019 р. відповідачем відносно позивача було винесено протиправно постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1360723, за вчинення правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 25.07.2019 о 03 год. 14 хв. в м. Сєвєродонецьку по проспекту Гвардійський, 41, керуючи транспортним засобом ВАЗ 111830, д.н.з. НОМЕР_1 , не мала при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п.п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України.

Задовольняючи позов в частині визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

Згідно ст.19 Консттиуції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» вказано, що водій повинен пред`явити страховий поліс у випадках передбачених законодавством.

У п.21.2 і 21.3 ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону від 10.11.2015 р.), зазначено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Суд акцентує увагу на тому, що хоча особа під час керування транспортним засобом і зобов`язана мати при собі страховий поліс та пред`являти його на вимогу, зокрема працівників Нацполіції, - вказане положення п.21.3 необхідно розглядати у комплексі з положенням п.21.2 цієї ж статті закону.

Тому суд робить висновок, що спеціальним Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює правовідносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чітко визначені всього два випадки, коли уповноважені особи визначених цим же Законом органів, зокрема і Національної поліції, мають право контролювати наявність договорів страхування шляхом вимоги пред`явлення страхового полісу. Це випадки

- складання протоколу про адміністративне правопорушення чи накладення на особу адміністративного стягнення шляхом прийняття відповідної постанови (якщо і коли протокол про адміністративне правопорушення не складається);

- складання матеріалів про дорожньо-транспортну подію,

оскільки саме у цих двох випадках у особи може виникнути цивільно-правова відповідальність перед 3-ми особами.

Такий висновок базується також і на положеннях ст.32 Закону «Про Національну поліцію», яка передбачає чітко визначені випадки, коли поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Суд вважає, що право працівника органів Нацполіції вимагати у особи ті чи інші документи не є абсолютним і обмежується випадками, передбаченими законодавством, а тому контроль наявності договорів страхування тільки заради перевірки такої наявності є виходом за межі повноважень.

З огляду на положення ст.19 Конституції України суд приходить до висновку про неправомірність вимоги відповідача про надання позивачем страхового полісу, оскільки доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності за інше правопорушення або складання матеріалів про ДТП з його участю суду не надано.

Аналогічна позиція викладена і у постанові ВС від 15 березня 2019 р. у справі №686/11314/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/80481815).

Разом з тим, суд вважає що належним способом захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах буде скасування постанови серії ЕАВ № 1360723 від 25.07.2019 поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП лейтенанта поліції Глєбової Юлії Юріївни про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн., а не визнання дій відповідача протиправними щодо складання оскаржуваної постанови, оскільки норми Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції № 1395 від 07.11.2015 року в їх взаємодії з нормами Закону України «Про дорожній рух» та Закону України «Про національну поліцію» дають підстави для висновку про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови, у разі виявлення правопорушень, в тому числі, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Що стосується доводів позивача, про те що відповідач роз`яснила права передбачені законом та відмовила в клопотанні про отримання юридичної допомоги, суд не бере до уваги, оскільки з дослідженого відеозапису з нагрудного відео реєстратора вбачається, що поліцейський, дотримуючись вимог п.п. 8-10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, на місці зупинки ТЗ позивача представилася, повідомила водію про причину зупинки, роз`яснив їй права, передбачені Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, в тому числі право на отримання юридичної допомоги, провела розгляд справи про адміністративне правопорушення у передбаченому законом порядку, оголосив постанову, її суть та порядок оскарження.

Проте, матеріали дослідженого відеозапису не містять відомостей, що позивачем, під час розгляду справи, заявлялись клопотання про отримання останньою юридичної допомоги.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в адміністративній справі підлягає закриттю.

В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 243-246, 268-270, 286КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП лейтенанта поліції Глєбової Юлії Юріївни про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 1360723 від 25.07.2019 поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП лейтенанта поліції Глєбової Юлії Юріївни про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: