Справа № 440/1854/19
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 р.Справа № 440/1854/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старосуда М.І.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

при секретарі судового засідання Лисенко К.В.

за участю представника позивача - Таран Р.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 27.08.19 року по справі № 440/1854/19

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Держпраці у Полтавській області

третя особа Фермерське господарство "Агро-Ера"

про визнання протиправними та скасування постанови та припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області, третя особа - фермерське господарство "Агро-Ера" про визнання протиправними та скасування постанови та припису.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права та зазначає, що в ході інспекційного відвідування позивача було виявлено осіб ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), які виконували трудові функції в цеху з виробництва хліба та хлібобулочних виробів, виробництва борошна, де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 . Оскільки трудового договору між ФОП ОСОБА_1 та вказаними особами й повідомлення про прийняття гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 на роботу не було надано, перевіряючими зроблено висновок про перебування таких осіб на робочому місці і здійснення ними трудових функцій без належного укладення трудових договорів з ними, що є порушенням вимог статті 24 Кодексу законів про працю України. Зазначені висновки стали підставою для винесення оскаржуваних припису та постанови, які, з огляду на викладене, є правомірними і скасуванню не підлягають.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, на підставі листа Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 04.04.2019 № 2575/39/115/01-2019, першим заступником начальника Управління Держпраці у Полтавській області винесено наказ від 05.04.2019 № 82П "Про проведення заходів державного контролю", яким наказано провести заходи державного контролю щодо відповідності вимог законодавства про працю у діяльності ФОП ОСОБА_1

05.04.2019 заступником начальника Управління Держпраці у Полтавській області оформлено направлення за номером № 703 на проведення заходу державного контролю, яким є проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 на предмет додержання вимог законодавства про працю, інспекційне відвідування доручено головним державним інспекторам Козубенку Б.В. та Жолоб Т.І., дата початку та дата закінчення заходу 05.04.2019 по 08.04.2019.

Копію вказаного направлення вручено ОСОБА_4 , про що свідчить її підпис на направленні.

05 квітня 2019 року головними державними інспекторами проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , за наслідками якого складено акт №ПЛ3985/783/АВ від 08.04.2019, яким зафіксовано порушення підприємцем частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України щодо допуску працівників до роботи без укладення трудових договорів.

У зв`язку з неможливістю особистого вручення двох примірників акта суб`єкту господарювання, вони були направлені об`єкту відвідування для підпису рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення.

08.04.2019 Управлінням Держпраці у Полтавській області складено припис про усунення виявлених порушень №ПЛ3985/783/АВ/П.

02.05.2019 начальником Управління Держпраці у Полтавській області прийнято постанову про накладення штрафу №ПЛ3985/783/АВ/П/ТД-ФС, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 250 380 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, Управління Держпраці у Полтавській області керувалося висновками, викладеними у Акті інспекційного відвідування про те, що між ФОП ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 й гр. ОСОБА_3 існували трудові відносини, останні виконували, відповідно, функції щодо переносу мішків з борошном, засипки борошна до ємностей та формування хлібобулочних виробів, при цьому в порушення вимог статті 24 КЗпП України з ними не було укладено трудових договорів.

Позивач не погодився з винесеним приписом та прийнятою постановою, у зв`язку з чим оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у ході розгляду справи не довів, що приймаючи оскаржуваний припис та постанову про накладення штрафу він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 1 статті 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.24 КЗпП України).

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Згідно ч.1 ст.265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, між ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) та ФГ "Агро-Ера" (Замовник) укладено Договір про виробниче навчання працівників № 1 від 28.03.2019, згідно якого строк та час виконання договору: з 01.04.2019 по 05.04.2019. Працівники Замовника, направлені до Виконавця, проходять навчання протягом 4-х годин на день, в робочий час Виконавця з 10.00 години ранку до 14.00 години дня.

Пунктом 1.4 даного Договору встановлено, що кількість осіб, яким Виконавець зобов`язаний забезпечити неформальне навчання - дві особи.

Відповідно до п. 1.6 здійснення неформального навчання та пов`язаних з ним робіт особами, які направлені на навчання, не є підрядними роботами, а також не містять ознак трудової участі, в зв`язку з чим оплаті не підлягають.

Головою ФГ "Агро-Ера" на виконання Договору виданий наказ № 5 від 04.04.2019 про відрядження терміном на 1 календарний день - 05.04.2019 до ФОП ОСОБА_1 працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та вказаним особам видані посвідчення про відрядження з терміном відрядження 1 день.

Наказом позивача № 11 від 03.04.2019 "Про призначення особи, відповідальної за виробниче навчання" вказаною відповідальною особою призначена ОСОБА_4

Перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у трудових відносинах з ФГ "Агро-Ера", а не з ФОП ОСОБА_1 , підтверджено повідомленням ФГ "Агро-Ера" про прийняття працівника на роботу від 03.09.2018, з якого слідує, що ОСОБА_5 04.09.2018 почав свою роботу у ФГ "Агро-Ера", а також повідомленням ФГ "Агро-Ера" про прийняття працівника на роботу від 12.10.2018, з якого слідує, що ОСОБА_3 16.10.2018 почала свою роботу у ФГ "Агро-Ера".

Трудові відносини ОСОБА_5 та ОСОБА_3 саме з ФГ "Агро-Ера" також підтверджуються відомостями про нарахування заробітної плати за квітень 2019 року, табелями обліку використання робочого часу, звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відомістю на виплати готівки № 7 за ІІ половину березня 2019 року.

Окрім того, позивачем не здійснювалась будь-яка оплата на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , оскільки вони проходили у неї навчання за дорученням керівника того підприємства, де вони працюють і з яким фактично оформлені трудові відносини. Зазначені особи не були включені до штату ФОП ОСОБА_1 , на них не розповсюджувався внутрішній трудовий розпорядок.

З зазначених вище підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження відповідача, покладені в основу оскаржуваних рішень, щодо наявності трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 й гр. ОСОБА_3 є необґрунтованими припущеннями та спростовані матеріалами справи в ході судового розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулює спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року по справі № 440/1854/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 27.11.2019 року