Справа № 806/346/18
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/346/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева М.С.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

27 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Мацького Є.М. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

представника відповідача: Зотова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року (ухвалене 10 липня 2019 року, повний текст рішення складено 22 липня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії про визнання дій протиправними, зобов`язання надати достовірну та точну інформацію,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправними дій УМВС України в Житомирській області (в особі ліквідаційної комісії) щодо надання позивачу недостовірної та неточної інформації у довідці від 11.12.2017; зобов`язання надати йому довідку, у якій зазначити достовірну та точну інформацію щодо розміру його грошового забезпечення на момент звільнення (22.06.2017) відповідно до норм чинного законодавства.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що станом на 22.06.2017 року Закон України "Про міліцію" та наказ МВС від 31.12.2007 №499 втратили чинність, тому інформація, зазначена в листі №20/222 від 11.12.2017, є недостовірною та неточною. Крім того, відповідач протиправно визначив складові грошового забезпечення у розмірі, меншому від мінімальної зарплати, встановленої законом у 2017 році.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач в судове засідання не з`явився, повноважних представників не направив, хоча повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області із заявою про надання довідки про його перебування на службі в ОВС із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру грошового забезпечення.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 у справі №806/2210/17 зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС в Житомирській області надати ОСОБА_1 довідку із зазначенням терміну його перебування на службі в органах внутрішніх справ, займаної посади та розміру грошового забезпечення, згідно з його заявою від 11.07.2017р.

18.05.2017 року ОСОБА_1 подав Ліквідаційній комісії УМВС України в Житомирській області запит на отримання публічної інформації.

У відповідь на запит на отримання публічної інформації та на виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 у справі №806/2210/17 Ліквідаційна комісія УМВС України в Житомирській області надала ОСОБА_1 інформацію, відображену у листі №20/222 від 11.12.2017 (а.с.7).

У п.2 вказаного листа зазначено, що позивач з 01.09.2003 по 22.06.2017 перебував на посаді старшого слідчого ВР ДТП Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області. Грошове забезпечення на момент звільнення складалось із посадового окладу (старшого слідчого) - 850,00 грн., окладу за спеціальним званням (капітан міліції) - 120,00 грн., надбавки за вислугу років (25% від посадового окладу та окладу за спеціальним званням) - 242,50 грн. Загальна сума грошового забезпечення становила 1212,50 грн. (850 грн.+120 грн.+242,50 грн. (25%)=1212,50 грн).

Вважаючи, що інформація вказана в листі №20/222 від 11.12.2017, не відповідає дійсності та чинному законодавству, яке встановлює мінімальну заробітну плату у 2017 році в розмірі 3200 грн, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у листі №20/222 від 11.12.2017 всі складові грошового забезпечення позивача вказано на підставі норм спеціального законодавства, а тому інформація, відображена у ній, відповідає дійсності та чинному законодавству, а у відповідача були відсутні правові підстави для зазначення іншого розміру грошового забезпечення ніж вказано у Постанові №1294.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи також з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII (далі - Закон №2657-XII) інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно зі ст. 5 Закону №2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

З матеріалів справи встановлено, що 18.05.2017 року ОСОБА_1 подав Ліквідаційній комісії УМВС України в Житомирській області запит на отримання публічної інформації.

У відповідь на вказаний запит відповідач надав ОСОБА_1 інформацію, відображену у листі №20/222 від 11.12.2017.

Згідно з доводами позовної заяви підставою для звернення позивача до суду стало те, що позивач вважає інформацію, зазначену в п.2 листа №20/222 від 11.12.2017, такою, що не відповідає дійсності та чинному законодавству. Вказана інформація, на думку ОСОБА_1 , є неправдивою, недостовірною та такою, що вводить в оману.

Таким чином, спірні правовідносини виникли у з реалізацією позивачем права на доступ до публічної інформації.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Ч.1 ст.12 Закону №2939-VI передбачено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Отже, в розумінні Закону №2939-V у спірних правовідносинах ОСОБА_1 є запитувачем інформації, а відповідач - розпорядником інформації.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про недостовірність інформації щодо розміру грошового забезпечення позивача, зазначеної в листі №20/222 від 11.12.2017, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Згідно з п.2, 3 ч.1 ст. 10 Закону №2939-VI кожна особа має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається; вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону №2939-VI розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані:

1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом;

2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом;

3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб;

4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Ч.1 ст.20 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з п.6 ч.1 ст.14 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Таким чином, розпорядник інформації зобов`язаний надати запитувачу достовірну, точну та повну інформацію, яка є в його розпорядженні та відображена й задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях.

Отже, надана на запит інформація є достовірною у разі, якщо вона відповідає інформації, що міститься на відповідних носіях розпорядника такої інформації, зокрема, у відповідних документах.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року витребувано у відповідача матеріали особової справи ОСОБА_1 в оригіналі, в тому числі наказ про поновлення ОСОБА_1 на роботі, наказ про встановлення ОСОБА_1 посадового окладу після поновлення на роботі та інші документи, на підставі яких обчислено грошове забезпечення позивача станом на 18.05.2017.

В судовому засіданні судом досліджено особову справу позивача та інші документи, подані на виконання ухвали від 18 листопада 2019 року, і встановлено наступне.

Відповідно до листа МВС України в Житомирській області від 26.11.2019 №98пс/12-2019 при поновленні на службі в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 , посадовий оклад останньому не встановлювався.

Згідно з грошовим атестатом №1732/29 грошове забезпечення ОСОБА_1 мав посадовий оклад - 850,00 грн, оклад за спеціальним званням - 120,00 грн, 25-відсоткову надбавку за вислугу років - 242,50 грн.

Відповідно до п.4.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої Наказом МВС 31.12.2007 № 499, при переміщенні, переведенні, а також звільненні осіб рядового і начальницького складу фінансовий апарат (бухгалтерія) зобов`язаний задовольнити їх усіма належними видами грошового та дорожнього забезпечення і про виплачені суми зробити відповідні записи в грошовому атестаті, зразок якого наведено у додатку до цієї Інструкції.

Отже, грошовий атестат - це документ, у якому зазначаються всі належні види грошового забезпечення працівника ОВС у разі його звільнення.

Згідно з п.2 листа №20/222 від 11.12.2017 грошове забезпечення позивача на момент звільнення складалось із посадового окладу (старшого слідчого) - 850,00 грн., окладу за спеціальним званням (капітан міліції) - 120,00 грн., надбавки за вислугу років (25% від посадового окладу та окладу за спеціальним званням) - 242,50 грн. Загальна сума грошового забезпечення становила 1212,50 грн. (850 грн.+120 грн.+242,50 грн. (25%)=1212,50 грн).

Таким чином, в п.2 листа №20/222 від 11.12.2017 відповідач відобразив інформацію про складові грошового забезпечення позивача згідно з наявними у нього документами, зокрема, грошовим атестатом ОСОБА_1 , тому надана на запит позивача інформація є достовірною в розумінні Закону №2939-VI.

З урахуванням наведеного доводи апеляційної скарги про недостовірність, неправдивість та неточність наданої відповідачем в п.2 листа №20/222 від 11.12.2017 інформації є необґрунтованими та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Водночас, аргументи позивача про те, що складові його грошового забезпечення протиправно визначені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 у розмірі, меншому від мінімальної зарплати у 2017 році, свідчать про незгоду ОСОБА_1 з розрахунком його грошового забезпечення при звільненні зі служби у МВС і не стосуються правовідносин у сфері доступу до публічної інформації.

Зважаючи на викладене вище, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, колегія суддів дійшла висновку про те, що в п.2 листа №20/222 від 11.12.2017 відповідач надав достовірну інформацію про розмір та складові грошового забезпечення на запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації від 18.05.2017 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 листопада 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Мацький Є.М. Смілянець Е. С.