Справа № 200/20497/14-а(2а/200/71/15)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 200/20497/14-а(2а/200/71/15)
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року

у справі №200/20497/14-а(2а/200/71/15)

за позовом ОСОБА_1

до Дніпровської міської ради

про визнання неправомірними та скасування рішень та зобов"язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2014 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Дніпровської міської ради в якому просила визнати неправомірними і скасувати рішення відповідача № 97/60 від 27.08.2010 р., № 133/42 від 30.10.2013 р., № 233/53 від 18.06.2014 р. та зобов`язати надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 р. у справі № 200/20497/14-а(2а/200/71/15) у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання неправомірними та скасування рішень та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, позивачкою подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 р. у справі № 200/20497/14-а(2а/200/71/15), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржені позивачем рішення відповідача стосуються надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам (№ 97/60), про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків громадянам (№ 133/42) та про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва жилого будинку (№ 223/53).

Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції вказав, що даний спір не є публічно правовим, а тому повинен розглядатися в порядку цивільного провадження.

Колегія суддів такі висновки суду вважає хибними, а апеляційну скаргу обґрунтованою з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Законодавство не містить визначення терміна «публічно-правовий спір». Отже, для розгляду спору необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер), при цьому необхідно враховувати, що протилежним за змістом є приватно-правовий спір. Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.04.2010 року №10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» ст.12 Земельного кодексу України, п.1 ч.1 ст.17 КАС України, положення ч.1 ст.143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування «вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції», слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб`єкти владних повноважень; положення пунктів «а», «б», «в», «г» ст.12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб`єкти владних повноважень; положення п.1 ч.1 ст.17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень, пов`язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що виникають із земельних правовідносин підлягають розгляду адміністративними судами.

Аналізуючи правовідносини, які є предметом позову у даній справі та враховуючи правову позицію Конституційного суду, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції ее вірно надано оцінку обставинам по справі, що призвело до невірного застосування норм процесуального права, та у відповідності до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 р. у справі № 200/20497/14-а(2а/200/71/15) - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 р. у справі № 200/20497/14-а(2а/200/71/15) - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко