Справа № 300/1859/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" листопада 2019 р. справа № 300/1859/19
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання видати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018, а також зобов`язання здійснити з 01.03.2018 відповідний перерахунок на підставі такої довідки та здійснити виплату пенсії з урахуванням проведених платежів, однією сумою, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) 10.09.2019 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач-1, Головне управління ПФУ в області, орган пенсійного фонду, Управління), ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі по тексту також відповідач-2) про зобов`язання видати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018, а також зобов`язання здійснити з 01.03.2018 відповідний перерахунок на підставі такої довідки та здійснити виплату пенсії з урахуванням проведених платежів, однією сумою.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказано на протиправне не включення органом пенсійного фонду при перерахунку пенсії з 01.01.2018 до складу грошового забезпечення позивача щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Позивач вважає необґрунтованою відмову Івано-Франківського обласного військового комісаріату щодо надання нової довідки про розмір грошового забезпечення із включенням до неї щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Положення пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45, позивач вважає такими, що звужують його конституційне право на належний розмір пенсії із урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, включення яких визначено статтями 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", які маю вищу юридичну силу над актами Уряду України. На переконання ОСОБА_1 , у зв`язку із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та не чинними пункти 1, 2 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45, Івано-Франківський обласний військовий комісаріат зобов`язаний видати нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, а Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - здійснити відповідний перерахунок з 01.01.2018.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.09.2019 на підставі статей 260-261 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) сторін (а.с.1-4).
23.09.2019, ОСОБА_1 , подав в суд через канцелярію заяву про зміну предмета позову (а.с.33-34), відповідно до якої просив визнати протиправною відмову Івано-Франківського обласного військового комісаріату надати довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018 та зобов`язати надати таку довідку; визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, з підстав відсутності законодавчого врегулювання та відповідних повноважень, провести позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2018 з врахуванням щомісячних видів грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018, а також зобов`язати здійснити такий перерахунок та виплату на підставі нової довідки з урахуванням проведених платежів, однією сумою.
Відповідач-2 скористався правом подання відзиву на позовну заяву №1/222 від 23.09.2019, який надійшов на адресу суду 25.09.2019 із відповідними письмовими доказами (а.с.38-41, 42-49). У відзиві представник ІНФОРМАЦІЯ_1 не погодився з позовними вимогами, доводами позивача та в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідно до норм чинних на момент виникнення права на перерахунок пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років, тому немає підстав включати в довідку про розмір грошового забезпечення інші види грошового забезпечення. Окрім іншого відповідач-2 стверджує, що ані Порядок №45, ані жоден інший нормативно-правовий акт не наділяє уповноважений орган, що видає довідки про розмір грошового забезпечення, повноваженнями самостійно встановлювати розміри грошового забезпечення осіб, звільнених з військової служби, віднімати чи додавати до розміру вказаного у довідці грошового забезпечення окремі види грошового забезпечення. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва в адміністративній справі №826/3858/18 не покладено обов`язку на Івано-Франківський обласний військовий комісаріат виготовляти нові довідки для перерахунку пенсій. З наведених підстав просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Позивач в свою чергу, 30.09.2019 подав суду відповідь на відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому останній зазначив про відсутність у даному відзиві жодного спростування доводів позивача наведених в позовній заяві (а.с.51-53).
Позивач скористався свої правом на подання відзиву на позов, який надійшов на адресу суду 08.10.2019 (а.с.94-95). ОСОБА_1 вказав на відсутність у відзиві на позов відповідача-1 спростування доводів позивача, наведених в позовній заяві.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст адміністративного позову і відзивів на позов, відповідей на відзиви, дослідивши і оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Так, відповідно до витягу із наказу Головнокомандувача військово-повітряних сил Збройних Сил України від 09.11.2004 за №310, майора ОСОБА_1 , начальника медичної служби 48 гвардійської авіаційної бригади розвідувальної, звільнено з військової служби у відставку за пунктом 67 підпункт "б" (за станом здоров`я) Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001 за № 1053/2001 (а.с.65).
За даними Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2004 за №286 майора медичної служби ОСОБА_1 , начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 з 24.11.2004 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (а.с.66).
Коломийським міським військовим комісаріатом направлено на адресу Івано-Франківського обласного військового комісаріату документи позивача для призначення останньому пенсії, серед яких, зокрема заява ОСОБА_1 про призначення пенсії, грошовий атестат (а.с.62, 63, 67).
Як свідчить зміст грошового атестату №284765, копія якого міститься в матеріалах справи, грошове забезпечення позивача становило: оклад за військовим званням 25,00 гривень; посадовий оклад 165,00 гривень; відсоткова надбавка за військову службу (35%) 101,50 гривень; надбавка за службу в Збройних Силах України (100%) 391,50 гривень; надбавка за таємність (10%) 16,50 гривень; надбавка за безперервну службі (70%) 559,65 гривень; премія (33,3%) 452,60 гривень (а.с.67).
Надалі, Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі по тексту також Постанова №103).
В дану довідну відповідачем-2 не включено додаткові види грошового забезпечення та премія позивача, право на отримання яких він здобув на час звільнення, так як такого не передбачали вимоги пункту 1 Постанови №103.
Позивач звернувся до Івано-Франківського обласного комісаріату із заявою від 06.08.2019 про надання та скерування до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошової забезпечення та премії станом на 01.03.2018 (а.с.14-15).
Проте, відповідач-2, листом від 09.08.2019 за №12/994 повідомив позивача про відсутність підстав для включення у довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій інших видів грошового забезпечення, крім окладу за посадою, військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років (а.с.16).
Також, позивач, не погоджуючись із перерахунком пенсії на підставі Постанови №103 з врахуванням вищевказаних складових грошового забезпечення, звернувся з відповідною заявою від 05.08.2019 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 з урахуванням щомісячних додаткових видів грошової забезпечення та премії з виплатою 100 відсотків підвищення пенсії з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.17-18).
У відповідь, ОСОБА_1 направлено листа від 19.08.2019 за №1028/01-15 (а.с.19), з роз`ясненням про те, що Постановою №103 було затверджено порядок, відповідно до якого, станом на 15.08.2019 нових умов, порядку та розмірів для перерахунку пенсії особам, зазначеним в пунктах 1, 2 Постанови №103, Кабінетом Міністрів України не визначено, у зв`язку з чим у відповідача-1 відсутні законні підстави та відповідні повноваження для проведення перерахунку пенсії позивачу.
На переконання позивача неврахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області усіх визначених на момент призначення пенсії складових грошового забезпечення є протиправним, порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення. Окрім цього, з огляду на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, визнано протиправними та не чинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 13.02.2008 за №45.
З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 з метою відновлення свого порушеного права на належне пенсійне забезпечення, просить суд визнати протиправною відмову Івано-Франківського обласного військового комісаріату у видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, зобов`язати Івано-Франківський обласний військовий комісаріат видати відповідну довідку, визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області в перерахунку пенсії протиправною та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії на підставі вищевказаної довідки, починаючи з 01.01.2018.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Так, оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховує приписи Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (надалі, також Закон №2262-XII), Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 за №3477-IV (надалі по тексту також Закон №3477-IV), постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 (надалі по тексту також Постанова №704), постанови Кабінету Міністрів України за №1294 від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі по тексту також Постанова №1294), Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 (надалі по тексту також Порядок №45), а також інших законів та підзаконних нормативно-правових актів.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (статтею 46 Конституції України).
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон №2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
За приписами частини 4 статті 63 Закону №2262-XII (в редакції чинній на момент перерахунку пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, здійсненої на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
За змістом пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 (у редакції від 24.02.2018), пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-XII. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017, яка набрала чинності 01.03.2018, скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року за №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №704 та збільшення розміру складових грошового забезпечення військовослужбовців слугувало безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього військовослужбовця, починаючи з 01.01.2018.
Як уже зазначалось вище судом, у відповідності до частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 за №103, яка набрала законної сили 24.02.2018.
Пунктом 1 вказаної Постанови передбачено перерахування пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Згідно з пунктом 2 цієї ж Постанови, виплату перерахованих відповідно до пункту 1 підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Відповідно до пунктів 2, 3, 5 Порядку №45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (надалі по тексту також державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Таким чином, Кабінетом Міністрів України, на час проведення спірного перерахунку, було встановлено вичерпний перелік складових грошового забезпечення, які слід враховувати при здійсненні перерахунку пенсій військовослужбовцям, відповідно до Постанови №704.
Саме на виконання вищевказаних приписів Постанови №103, та у відповідності до вимог Порядку №45 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в березні 2018 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 включивши, при цьому до сум грошового забезпечення позивача виключно посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, без щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії, які були включені до обрахунку розміру пенсії до березня 2018 року, втім із зовсім іншими (меншими) розмірами коментованих вище трьох складових грошового забезпечення.
Підставою перерахунку слугувала довідка Івано-Франківського обласного військового комісаріату від 20.03.2018 про розмір грошового за посадою начальника медичної служби 48 авіаційної бригади 14 авіаційного корпусу (в/ч НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 . До складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії віднесено посадовий оклад у розмірі 5 070,00 гривень, оклад за військовим званням у розмірі 1 340,00 гривень та надбавку за вислугу років (45%), що становить 2 884,50 гривень.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини та вищенаведені правові положення, суд дійшов переконання про правомірність дій Івано-Франківського обласного військового комісаріату з приводу складення довідки про розмір грошового забезпечення із врахуванням виключно посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, оскільки наведене було передбачено приписами пункту 1 Постанови №103 та пункту 5 Порядку №45. А відтак, відповідають вимогам вказаних правових норм рішення та дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в частині проведення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням визначених у довідці від 20.03.2018 складових грошового забезпечення.
Водночас, судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно із приписами частини 2 статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Конституційний Суд України у своєму рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі №1-7/99 зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Зважаючи на вказане, пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 слід вважати не чинними саме з 05.03.2019.
Відтак, суд зазначає, що Івано-Франківський обласний військовий комісаріат при оформленні довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 20.03.2018 та Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу правомірно врахували і застосували до спірних правовідносин положення пункту 1 Постанови №103 та пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, а повноваженнями у інший спосіб здійснювати виплату перерахованої пенсії в період з 01.01.2018 по 04.03.2019, останні не були наділені.
Таким чином, на переконання суду, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо відмови в частині видачі та зобов`язання Івано-Франківського обласного військового комісаріату видати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2018 по 04.03.2019.
Однак, визнання протиправними окремих положень Постанови №103 та Порядку №45, на підставі яких і здійснювався перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 свідчать про інше правове врегулювання спірних правовідносин та наявність підстав для здійснення уже нового перерахунку пенсії позивачу, із врахуванням усіх складових грошового забезпечення військовослужбовця, передбачених статтею 63 Закону № 2262-XII та Постанови №704.
У відзиві на позовну заяву представник Івано-Франківського обласного військового комісаріату вказує на відсутність належного нормативного регулювання порядку проведення перерахунку пенсії, з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва, а тому Івано-Франківський обласний військовий комісаріат не наділений відповідними повноваженнями на виготовлення та направлення до територіального органу Пенсійного фонду України нової довідки зі зміненими складовими грошового забезпечення пенсіонера.
Суд не погоджується із такими висновками відповідача, оскільки відсутність належним чином встановленого порядку проведення перерахунку пенсії, станом на момент розгляду даної справи, свідчить про порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення, із врахуванням усіх складових грошового забезпечення, що встановлені чинним законодавством.
На думку суду, в межах даних спірних правовідносин, право на соціальний захист ОСОБА_1 гарантоване Конституцією України, не може ставитись у залежність від наявності правового регулювання питання перерахунку пенсії у зв`язку із визнанням нечинними окремих правових положень нормативних актів.
Верховний Суд у зразковій справі №240/6263/18 у рішенні від 13.03.2019, вказав, що оскільки відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу без врахування положень Порядку №45 та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області діяло у відповідності до законодавства, чинного на момент виникнення у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії, а саме: Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 за №103, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року за №45 (в редакції на момент перерахунку пенсії позивача, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 103 від 21.02.2018).
Разом з цим, Верховний Суд зазначив, що предметом спору в рамках вказаної зразкової справи є правильність перерахунку пенсії відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, а питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення могло б бути предметом спору про визнання протиправними дій Житомирського обласного військового комісаріату щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача без врахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення та не може бути розглянуто в рамках цієї адміністративної справи.
Висновки суду за наслідком розгляду даної адміністративної справи, в частині встановлення правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з приводу проведення перерахунку пенсії на підставі чинних положень Постанови №103 та Порядку №45 у повній мірі відповідають позиції Верховного Суду, висвітленій у рішенні по вищезазначеній зразковій справі №240/6263/18.
Однак, аналіз усіх наведених правових положень та фактичних обставин справи дозволяє суду дійти висновку про те, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Івано-Франківського обласного військового комісаріату щодо складення нової довідки про розмір грошового забезпечення та проведення перерахунку пенсії, на підставі такої довідки, з урахуванням скасованих положень Постанови №103 та Порядку №45, призведе до неправомірного та необґрунтованого зменшення розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 .
В контексті вказаного слід зазначити, що згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Частиною першою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 за №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, відповідно до якого, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.
Стосовно додаткових щомісячних видів грошового забезпечення, які на переконання суду з 05.03.2019 підлягають врахуванню для обчислення належного розміру пенсії ОСОБА_1 , суд зважає на таке.
Як уже зазначалось вище судом, згідно зі змістом пункту 2 Постанови №704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
У відповідності до частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ).
Вказане свідчить, що в період з 05.03.2019 по 27.11.2019 діяли і діють норми частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ, за змістом яких пенсія військовослужбовцям обчислюється, серед іншого, із розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Такі положення коментованого Закону були чинні як на час призначення пенсії позивачу, так і до 24.02.2018, - дня набрання чинності Постанови №103, спірні положення якого стали нечинними з 05.03.2019.
Абзацом 3 підпункту 1 пункту 5 Постанови №704 передбачено право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.
Окрім наведеного, підпунктом 2 пункту 5 та пунктом 6 Постанови №704 передбачено право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення; виплачувати надбавку за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 16; виплачувати надбавку за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірах та порядку, визначених законодавством.
При цьому, у відповідності до пункту 1 розділу ХVI наказу Міністерства оборони України "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" від 07.06.2018 за №260 (надалі по тексту також Наказ №260) командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.
Преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання передбачалось і чинною на момент звільнення позивача зі служби Постановою №1294.
Таким чином, аналіз вказаних правових положень діючого Закону №2262-ХІІ, Постанови №704 і Наказ №260 дозволяє суду дійти висновку про наявність підстав для врахування до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, розмір яких визначено індивідуально, відповідно до особистого внеску в загальні результати служби.
Водночас, у позовній заяві ОСОБА_1 просить суд зобов`язати Івано-Франківський обласний військовий комісаріат видати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, не конкретизуючи їх.
Згідно зі змістом рішення по справі №826/3858/18, суд зазначив про те, що пункти 1, 2 спірної Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку, затвердженого Постановою №45 щодо складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, так як останні скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій.
Беручи до уваги наведений висновок суду, включенню до нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача підлягають лише ті додаткові види грошового забезпечення, право на виплату яких позивач отримав під час проходження військової служби та які враховані до складових грошового забезпечення при призначенні пенсії.
Таким чином, зважаючи на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва про скасування окремих положень Постанови №103 та Порядку №45, яке набрало законної сили 05.03.2019 та враховуючи висновок суду у даній справі про наявність підстав для врахування до складових грошового забезпечення ОСОБА_1 , щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з метою належного захисту права позивача на пенсійне забезпечення, позовні вимоги в частині зобов`язання Івано-Франківського обласного військового комісаріату оформити та направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача із врахуванням зазначених надбавок, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на підставі отриманої довідки, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2018 - підлягають задоволенню з урахуванням дати набрання законної сили судовим рішенням по справі №826/3858/18 законної сили.
Враховуючи висновки суду про правомірність дій та рішень Івано-Франківського обласного військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області стосовно відмови у видачі довідки про розмір грошового забезпечення із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 та проведення перерахунку пенсії останньому на підставі положень Постанови №103 і Порядку №45 за період з 01.01.2018 по 04.03.2019, а також, про наявність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, починаючи з 05.03.2019, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.
Вирішуючи вимогу позивача про виплату перерахованого розміру пенсії однією сумою із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, суд виходить із наступного.
Строки перерахунку призначених пенсій визначаються статтею 51 Закону №2262-ХІІ.
Згідно із частиною третьою статті 52 Закону №2262-ХІІ виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
За приписами частини другої статті 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Таким чином, законодавець розмежував наступні поняття "строки перерахунку пенсії", "строки виплати пенсії" та "порядок перерахунку пенсії".
Системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
Так, пунктом 2 Постанови передбачено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:
з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;
з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Таким чином, даним пунктом передбачено обмеження виплати перерахованих сум підвищених пенсій у період з 1 січня 2018 року по 1 січня 2020 року, що є власністю осіб, яким така пенсія нарахована.
Так, враховуючи положення частини другої статті 6 КАС України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.
Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.
Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту "законних очікувань" (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права.
Таким чином, оскаржувані пункти постанови Кабінету Міністрів України №103 всупереч вимогам частини третьої статті 1-1, статті 43, частини четвертої статті 63 та Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", змінюють умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців, зокрема позивача.
Поряд з іншим, у відзиві на позовну заяву, відповідач-1 звертає увагу на те, що пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 були чинні до 05.03.2019 року.
При цьому, відповідач-1 вказує на чинність положень постанови Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 року.
Орган пенсійного фонду у даній справі зазначає, що вказані постанови Уряду України є для нього обов`язковими до виконання, як органу виконавчої влади, а тому його дії є правомірними.
Так, постановою Кабінету Міністрів України № 804 від 14.08.2019 року "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яка набрала чинності з 04.09.2019 визначено: "Установити, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року".
На переконання суду, постановою Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 року врегульовано питання саме встановлення обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії в розмірі 75% суми такого підвищення, визначеної станом на 1 березня 2018 року.
Разом з тим, як вбачається зі змісту пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №103, ним врегульовані строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку.
У зв`язку з чим суд зазначає, що питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям "порядок проведення перерахунку пенсії".
З огляду на вказане, суд вважає, що право позивача на отримання вже перерахованого розміру пенсії за період з 05.03.2019 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії по день виплати, є "законними сподіваннями" на отримання пенсії в належно обчисленому розмірі, та підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. При цьому, невиплата відповідачем перерахованої позивачу пенсії з 05.03.2019 в повному розмірі є втручанням в його право "на мирне володіння майном".
При оцінці суду того чи таке втручання відповідало вимогам статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд виходив з такого.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях виклав критерії виправданості втручання Держави у право власності, гарантоване статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (наприклад, справа "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, пункти 39, 40 рішення від 10 лютого 2010 року).
Так, відповідно до вказаної концепції першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним. Вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону, тобто наявності в законодавстві відповідної правової підстави, а також принципу верховенства права.
Отже, втручання у право на мирне володіння майном буде не лише за наявності в законодавстві України правової підстави, тобто нормативно-правового акту. В даному випадку втручання мало місце на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103, пунктами 1 і 2 якої встановлено обмеження у складі грошового забезпечення із якого обчислюється розмір пенсії, визначеного законом, а також у виплаті в повному розмірі перерахованих пенсій, в тому числі й позивачу, та постанови Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 року. Однак, "законність втручання" це не лише сама по собі наявність таких норм, але й наявність певних вимог до цих актів та дотримання при їх застосуванні та імплементації принципу верховенства права. Суд зазначає, що правова визначеність як складовий аспект принципу верховенства права, ставить вимоги не лише до якості закону, зокрема щодо чіткості, зрозумілості, передбачуваності його норм, але й до норм актів, які прийняті на його виконання. Вказаним забезпечується стабільність правових норм і цілісність законодавства та його підпорядкування праву. Тобто "якісний" закон забезпечує ефективну імплементацію його норм щодо встановленого права особи і чіткі межі розсуду для органу, який на його виконання приймає відповідні підзаконні нормативні акти, щодо реалізації такого права. На переконання суду, прийняття органом підзаконного нормативного акту за межами власного розсуду, тобто акту, який не відповідає нормам закону, буде порушенням правової визначеності як складового аспекту принципу верховенства права.
Як встановлено судом вище, пункти 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 не відповідає вимогам статей 1-1, 43, 63 Закону №2262-ХІІ, оскільки змінює умови і норми пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, що можливо виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Як вже зазначав суд, правова визначеність встановлює вимоги не лише до правотворчої діяльності, але й до діяльності по застосуванню правових норм.
В даному випадку, частиною 3 статті 7 КАС України передбачено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Також суд стверджує, що вказані вимоги до застосування норм з дотриманням принципу верховенства права стосуються не лише суду, але й до органів державної влади.
Так, з огляду на заперечення відповідача-1, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, пункту 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, територіальні підрозділи Пенсійного фонду України у своїй діяльності керується в першу чергу Конституцією та законами України, а також підзаконними нормативно-правовими актами прийнятими відповідно до Конституції та законів України.
Отже, на переконання суду, застосування із 05.03.2019 до спірних правовідносин пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018за №103, якою змінено склад грошового забезпечення військовослужбовця, із якого обчислюється пенсія, а також відстрочено виплату перерахованої пенсії в повному розмірі, та не відповідності вказаного положення постанови Уряду України нормам Закону №2262-ХІІ як акту вищої юридичної сили, - буде несумісним з принципом верховенства права.
Такий висновок суду також стосуються й постанови Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 року, якою встановлено аналогічне з пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 обмеження, правова оцінка яким вже надана при розгляді адміністративної справи №826/3858/18.
Окрім цього, додатково суд звертає увагу на те, що частиною 2 статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини, гарантії цих прав і свобод. Але, визначаючи їх, законодавець може лише розширювати, а не звужувати, зміст конституційних прав і свобод та встановлювати механізми їх здійснення.
В пункті 4 рішення від 11.10.2005 № 8-рп/2005, Конституційний Суд України зазначив, що звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу права і свобод - це зменшення, зокрема, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Отже, постанова Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 року, яка набрала чинності 04.09.2019 року, передбачивши, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 та перерахованих з 1 січня 2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, в тому числі положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року за №704, в тому числі й пенсії позивача у цій справі, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року, - встановлює її зворотну дію в часу, оскільки поширює свою дію на весь 2019 рік, та звужує обсяг встановленого вище згідно Закону України №2262-ХІІ права позивача на виплату пенсії, обчисленої із відповідними складовими та в повному розмірі. Така правозастосовна практика Кабінету Міністрів України суперечить принципу верховенства права, зокрема таким її складовим як: забороні зворотної дії закону, забороні довільності в прийнятті рішення та повазі до прав людини.
Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 року також не відповідає вимогам частини 2 статті 22, частини 1 статті 58, пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України, частині 3 статті 1-1 Закону України № 2262-ХІІ.
За таких обставин, керуючись статтею 6, частиною 3 статті 7 КАС України, суд не лише має право, але й зобов`язаний не застосувати при вирішенні даної справи пункти 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 з 05.03.2019, а також постанову Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 у зв`язку із набранням законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, та з їх невідповідністю частині 2 статті 22, частині 1 статті 58, пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України, вимогам статей 1-1, 43, 63 Закону №2262-ХІІ.
Таким чином, суд вважає, що вимога про виплату перерахованого розміру пенсії після 05.03.2019, як різниці між виплаченою неналежною пенсією та її розміром, перерахованого із 05.03.2019 з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, підлягає стягненню однією сумою.
З вищевказаних мотивів, слід також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести виплату ОСОБА_1 перерахованого відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 за №103, недоплаченого з 05.03.2019 підвищення пенсії в розмірі 100% суми залишку такого підвищення з урахуванням здійснених виплат, однією сумою.
В частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити відповідний перерахунок пенсії на підставі виданої нової довідки, суд виходить із наступного.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15.
Така правова позиція врегулювання питання щодо визначення судом ефективного способу відновлення порушеного права застосовується і Касаційними адміністративним судом у складі Верховного Суду.
Серед іншого, позивач просить зобов`язати відповідача-1 подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду протягом місяця, з дня набрання законної сили, звіт про виконання судового рішення.
З даного приводу суд вказує, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовано, зокрема, статтею 382 КАС України. Так, згідно з частинами 1 та 2 цієї статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зі змісту вищенаведених положень КАС України слідує, що суд наділений повноваженням встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним повноваженням суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, в тому за наслідками оцінки процесуальної поведінки відповідача у справі.
Проаналізувавши наведені норми права та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних підстав для встановлення судового контролю за виконанням даного рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду, так як судом не встановлено обставин відмови зі сторони відповідача у добровільному виконанні судового рішення, чи зволікання у його виконанні, після набрання ним законної сили, а отже заявлена вимога (клопотання) ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення суду, не підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд відзначає, що позивач на підставі пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи.
У відповідності до частини 5 статті 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Аналіз вказаної правової норми свідчить, що, за існуючих обставин, основною умовою для стягнення судових витрат з іншої сторони на користь особи, є понесення таких витрат особою.
Суд не стягує з відповідачів витрати по сплаті судового збору так як останні позивачем фактично не понесені.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись частиною 2 статті 9, статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Івано-Франківського обласного військового комісаріату надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії станом на 05.03.2019.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, з підстав відсутності законодавчого врегулювання та відповідних положень законодавства, у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Зобов`язати Івано-Франківський обласний військовий комісаріат надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, станом на 05.03.2019.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до складеної Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, починаючи з 05.03.2019.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести виплату ОСОБА_1 перерахованого відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 за №103, недоплаченого з 05.03.2019 підвищення пенсії в розмірі 100% суми залишку такого підвищення з урахуванням здійснених виплат, однією сумою.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести виплату недоплаченого розміру пенсії ОСОБА_1 однією сумою з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, як різниці між виплаченою з 05.03.2019 пенсією та її розміром, перерахованого з 05.03.2019 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
Позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 .
Відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018.
Відповідач-2 Івано-Франківський обласний військовий комісаріат (ідентифікаційний код юридичної особи 07742609), вул. Довженка, 21, м. Івано-Франківськ, 76026.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.