Справа № 320/1147/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1147/19 Суддя першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бужак Н.П. та Костюк Л.О.,

при секретарі - Кузик О.С.,

за участю:

представника позивача: - Калниша В.Г.,

представника відповідача: - Куліди А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Бердянський Хлібокомбінат» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бердянський Хлібокомбінат» звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Київській області №, №, № та № від 07.12.2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

22 листопада, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 42543, Товариством з додатковою відповідальністю «Бердянський Хлібокомбінат» подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого позивач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вражає її необґрунтованою та просить відмовити в її задоволенні.

26 листопада 2019 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 42956, позивачем подано додаткові пояснення по справі.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що укладені між позивачем та ТОВ «АРП-ТРЕЙД», ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ» ТОВ «ПРОДСІСТЕМ КОМПАНІ», ТОВ «ПРОМЕТЕЙ ГОЛД» правочини відповідають вимогам чинного законодавства України, мають своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочинів, є економічно виправданими, факт виконання господарських зобов`язань сторін підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися, а операції між позивачем та його контрагентом враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності, у зв`язку з чим податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області №, №, № та № від 07.12.2018 є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, у період з 08.10.2018 року по 19.10.2018 року Головним управлінням ДФС у Київській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТДВ «Бердянський хлібокомбінат» з питань дотримання податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «АРП-ТРЕЙД», ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ» ТОВ «ПРОДСІСТЕМ КОМПАНІ», ТОВ «ПРОМЕТЕЙ ГОЛД» за період з 01.01.2014 року по 30.09.2017 року.

Результати перевірки оформлені актом від 05.11.2018 року №943/10-36-14-01/00378218 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою виявлені порушення ТДВ «Бердянський хлібокомбінат» вимог абзацу 8 ст.4 ст.8. ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV; п.5 П(С)БО №15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, п.5 П(С)БО №11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306; п.9 П(С)БО) №16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999р. №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248; п.п.14.1.13, п.п.14.1.36., п.п.14.1.257. п.14.1. ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134, п. 138.1, п. 138.2 ст. 138; п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України 02.12.2010 №2755-VI в результаті чого:

- занижено податок на прибуток 3470233 грн., у тому числі, за 2016 рік на 851 601 грн., за 3 квартали 2017 року на 2618632 грн.

- завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування на 4498166 грн., у тому числі, за 2015 на 9575 грн., за 2016 рік в сумі 1673053 грн., за 2017 р. на 2815538 грн.

п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181 п. 14.1. ст. 14, п.198.1, 198.2. п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість на 1929751 грн. у тому числі, за травень 2015 р. 1915 грн. за серпень 2015 р. на 380746 грн., за грудень 2016 року на 197223 грн за червень 2017 року на 503722 грн., за липень 2017 р. на 302796, за серпень 2017 року на 543349 грн.;

- завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на 281 625 грн., у тому числі, за вересень 2017 року в сумі 281 625 грн.

Висновок контролюючого органу про порушення податкового законодавства ґрунтується на ненаданні до перевірки певних документів та наявності податкової інформації про неможливість простеження руху товару по ланцюгу придбання.

На підтвердження такого висновку контролюючий орган в Акті перевірки посилається на податкову інформацію, що міститься в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок», за даними якої контрагент позивача не має достатньої кількості адміністративно-господарських засобів, зокрема, основних фондів, майна, виробничих активів, трудових ресурсів, складських приміщень і транспортних засобів для виконання господарських зобов`язань за укладеним з позивачем договором.

Крім того, контролюючий орган в Акті перевірки зазначає, що товар, який було поставлено позивачеві контрагентом, відповідно до даних податкового обліку та АІС «Податковий блок» вищезазначені контрагенти не придбавали, що свідчить формування позивачем активу з джерела невідомого походження.

Викладені обставини контролюючим органом в Акті перевірки були розцінені як доказ укладення позивачем з ТОВ «АРП-ТРЕЙД», ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ» ТОВ «ПРОДСІСТЕМ КОМПАНІ», ТОВ «ПРОМЕТЕЙ ГОЛД» правочинів без мети настання відповідних їм правових наслідків та як свідчення участі позивача і його контрагента у схемі для мінімізації податкових зобов`язань і отримання необгрунтованої податкової вигоди шляхом документального оформлення та відображення у податковому і бухгалтерському обліку фіктивних (безтоварних) господарських операцій.

На підставі Акта перевірки, відповідно до пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС у Київській області були прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення, а саме:

від 07.12.2018 року №, яким визначено завищення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 4 498 166 грн.;

від 07.12.2018 року №, яким визначено завищення від`ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 281 625,00 грн.;

від 07.12.2018 року №, яким донараховано 1927836 грн. податку на додану вартість та застосовано штраф в розмірі 963918 грн.;

від 07.12.2018 року №, яким донараховано 3 470233,00 грн. податку на прибуток та застосовано штраф в розмірі 1735116,50 грн.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення відповідача протиправним та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755-VI, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у томі числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду зокрема, у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів, у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті.

За приписами пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, що повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змоги ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 2.15 та пункту 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Досліджуючи зміст фінансово-господарських операцій позивача з ТОВ «АРП-ТРЕЙД», ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ» ТОВ «ПРОДСІСТЕМ КОМПАНІ», ТОВ «ПРОМЕТЕЙ ГОЛД», на підставі яких позивачем сформовано спірні суми податкового кредиту та суми витрат, на які зменшується об`єкт оподаткування податком на прибуток, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, мету придбання та обставини використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, врто зазначити наступне.

Щодо операцій з ТОВ «АРП-ТРЕЙД».

09.02.2015 року відповідно до видаткової накладної № РН-09021 Позивачем у ТОВ «АРП-ТРЕЙД» придбано редуктор 1Ц2У 160-10-12.

Окремий письмовий договір щодо придбання зазначеної запчастини не укладався.

Вартість запчастини відповідно до видаткової накладної складає 5000 грн в т.ч. ПДВ.

Сума 5000 грн., в т.ч. ПДВ, за матеріалами акту перевірки сплачена позивачем платіжним дорученням №470 від 06.02.2015 р.

Щодо операцій з ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ».

02.02.2015 року відповідно до видаткової накладної № 45 Позивачем у ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ» придбано Кільця поршньові ф80 LB50 LB75, комплект циліндр LB50, кільце сторно пальця поршньової Ф15.

Окремий письмовий договір щодо придбання зазначених запчастин не укладався.

Вартість запчастин відповідно до видаткової накладної складає 6489,00 грн., в т.ч. ПДВ.

Сума 6489,00 грн., в т.ч. ПДВ, за матеріалами акту перевірки сплачена Позивачем платіжним дорученням №303 від 27.01.2015 р.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до змісту апеляційної скарги відповідача, останнім зазначено, що окрім іншого, по вказаним двом контрагентам, позивачем надавались товарно - транспортні накладні «Нової пошти». Посилання контролюючого органу на відсутність подорожніх листів чи документів з оформлення доручень на працівників позивача на отримання ТМЦ не може братися судом до уваги, оскільки такі документами не є обов`язковими первинними документами, в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому їх відсутність, за умови наявності інших документів та встановлення зв`язку між придбаними товарами та власною господарською діяльністю суб`єкта господарювання не може свідчити про нереальність вчиненої господарської операції.

Щодо операцій з ТОВ «Продсістем Компані».

04 травня 2017 року між ТДВ «Бердянський хлібокомбінат», як покупцем, та ТОВ «Продсістем Компані», як постачальником, був укладений договір поставки №04052017-БХК, у порядку та на умовах якого постачальник зобов`язувався передати у встановлений договором термін товар у власність покупця, а покупець зобов`язувався оплатити його.

Відповідно до пункту 1.2 договору, товаром, що поставляється за договором, є сільськогосподарська продукція, яка визначається сторонами у специфікаціях, що є невід`ємними частинами договору.

04 травня 2017 року ТДВ «Бердянський хлібокомбінат» та ТОВ «Продсістем Компані» домовились про поставку 450 тонн +/- 10% олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку по ціні 21810,00 грн. за одну тонну, в т.ч. ПДВ, про що склали специфікацію №1 до договору поставки від 04.05.2017 року №04052017-БХК.

Пунктами 1 та 2 специфікації №1 до договору поставки від 04.05.2017 року №04052017-БХК передбачено, що товар поставляється на умовах DAP м. Миколаїв. Продукція передається постачальником покупцю в пункті поставки за адресою: м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117.

На виконання умов договору поставки від 04.05.2017 року №04052017-БХК ТОВ «Продсістем Компані» поставило позивачеві олію соняшникову нерафіновану, першого ґатунку у загальній кількості 431,649 тонн, що підтверджується видатковими накладними №28 від 18.05.2017 року на суму 1614943,26 грн., у тому числі ПДВ, №42 від 02.06.2017 року на суму 405426,10 грн., у тому числі ПДВ, №65 від 16.06.2017 року на суму 2251598,98 грн., у тому числі ПДВ, №99 від 16.06.2017 року на суму 405426,10 грн., у тому числі ПДВ, №100 від 16.06.2017 року на суму 396963,82 грн., у тому числі ПДВ, №101 від 16.06.2017 року на суму 413997,42 грн., у тому числі ПДВ, №102 від 16.06.2017 року на суму 396811,14 грн., у тому числі ПДВ, №103 від 16.06.2017 року на суму 483462,28 грн.,у тому числі ПДВ,№104 від 16.06.2017 року на суму 391838,46 грн., у тому числі ПДВ, №105 від 16.06.2017 року на суму 393735,94 грн., у тому числі ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, поставка товару здійснювалась за адресою: м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117.

В оплату за поставлений товар позивач платіжними дорученнями перерахував на користь ТОВ «Продсістем Компані» кошти у загальній сумі 9 414 264,76 грн., у тому числі ПДВ 1 569 044,13 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, суму податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними ТОВ «Продсістем Компані», включено позивачем до складу податкового кредиту за травень, червень, серпень 2017 року.

Придбану у ТОВ «Продсістем Компані» соняшникову олію позивачем реалізовано нерезиденту шляхом укладення договору комісії.

Так, 11.05.2017 року між ТДВ «Бердянський хлібокомбінат» (комітент) та ТОВ «АВ Мастер» (комісіонер) укладеного договір комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції №110517-БХК/АВМ, у порядку та на умовах якого комітент доручив, а комісіонер прийняв на себе зобов`язання здійснити від свого імені та за рахунок комітента угоду з продажу сільськогосподарської продукції за межами України.

Згідно специфікації №1 до договору комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції №110517-БХК/АВМ, комітент доручає комісіонеру продати 450,00 тонн (+/- 10%) олії соняшникової нерафінованої по ціні 710 дол. США за тонну.

На виконання умов договору комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції №110517-БХК/АВМТОВ «АВ Мастер» прийняло на комісію 431,649 тонн олії соняшникової, що підтверджується актами приймання-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 18.05.2017 року на 74,046 тонн олії, від 02.06.2017 року на 27,413 тонн олії, від 16.06.2017 року на 330,19 тонн олії.

Як вбачається з матеріалів справи, прийняту на комісію продукцію ТОВ «АВ Мастер» було реалізовано на користь нерезидента компанії AGROFORM TARIM SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI на підставі контракту від 23.05.2017 року №2305, що підтверджується митною декларацією про експорт товару UA504120/2017/104947, звітом комісіонера від 30.06.2017 року №1, від 30.08.2017 року №2.

В оплату за поставлений товар комісіонер платіжними дорученнями перерахував на користь ТДВ «Бердянський хлібокомбінат» кошти у загальній сумі 7 979 459,21 грн., без ПДВ, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про підтвердження руху активів, зв`язок господарських операцій з основними видами економічної діяльності ТДВ «Бердянський хлібокомбінат» та використання придбаних у ТОВ «Продсістем Компані» товарів у власній господарській діяльності.

Щодо операцій з ТОВ «Прометей Голд».

30 серпня 2016 року між ТДВ «Бердянський хлібокомбінат», як покупцем, та ТОВ «Прометей Голд», як продавцем, укладений договір №3016/08-3, у порядку та на умовах якого продавець зобов`язувався передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію, зазначену в додатках, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до додатку №1 до договору від 30.08.2016 року №3016/08-3 Продавець зобов`язався передати у власність покупцю ячмінь 3-го класу ненасіннєвий українського походження урожаю 2016 року насипом в обсязі 1012 т +/- 10% за ціною 3630,00 грн. в т.ч. ПДВ за 1 тону.

Місце передачі товару - Київська обл. Васильківський район, смт. Гребінки, вул. Індустріальна, 3.

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки від 30.08.2016 року №3016/08-3 ТОВ «Прометей Голд» поставило позивачеві ячмінь 3-го класу ненасіннєвий українського походження урожаю 2016 року насипом в обсязі 1058,540 тон, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000776 від 31.08.2016 року на суму 3842501,20 грн., у тому числі ПДВ, та актом прийому-передачі № 1 від 31.08.2016 року.

В оплату за поставлений товар позивач платіжними дорученнями перерахував на користь ТОВ «Прометей Голд» кошти у загальній сумі 3842501,20 грн., у тому числі ПДВ, 640416,70 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, суму податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними ТОВ «Прометей Голд», включено позивачем до складу податкового кредиту за серпень 2016 року.

Придбаний у ТОВ «Прометей Голд» ячмінь 3-го класу позивачем було реалізовано нерезиденту шляхом укладення договору комісії.

Так, 30.08.2016 року між ТДВ «Бердянський хлібокомбінат» (комітент) та ТОВ «Прометей Трейд» (комісіонер) було укладеного договір комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції №30/08-3, у порядку та на умовах якого комітент доручив, а комісіонер прийняв на себе зобов`язання здійснити реалізацію на експорт з України товару, що належить Комітенту на праві власності.

Згідно Додатку №1 до договору комісії №30/08-3 від 30.08.2016 року, комітент доручає комісіонеру продати 1012 т +/- 10% ячменю 3-го класу ненасіннєвого українського походження урожаю 2016 року насипом по ціні 133 дол. США за тонну.

На виконання умов договору комісії №30/08-3 від 30.08.2016 року ТОВ «Прометей Трейд» прийняло на комісію 1058,540 тон ячменю 3-го класу ненасіннєвого українського походження урожаю 2016 року, що підтверджується актом прийому-передачі №1 від 03.09.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, прийняту на комісію продукцію ТОВ «Прометей Трейд» було реалізовано нерезиденту - Приватній компанії з обмеженою відповідальністю «STONFORDLTD» на підставі контракту від 30.08.2016 року №30-16/08-3, що підтверджується митною декларацією про експорт товару 504050000/2016/302722, проміжним звітом комісіонера від 25.10.2016 року та звітом комісіонера №1 від 04.01.2017 року.

В оплату за поставлений товар комісіонер платіжними дорученнями перерахував на користь ТДВ «Бердянський хлібокомбінат» кошти у загальній сумі 3 715 103,78 грн., без ПДВ, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується рух активів, зв`язок господарських операцій з основними видами економічної діяльності ТДВ «Бердянський хлібокомбінат» та використання придбаних у ТОВ «Прометей Голд» товарів у власній господарській діяльності.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, отриману з власних інформаційних джерел, де містяться твердження про здійснення контрагентами позивача діяльності, пов`язаної з наданням необґрунтованої податкової вигоди третім особам шляхом документального оформлення безтоварних (фіктивних) господарських операцій, колегія суддів вважає необґрунтованою та не може брати до увагу з огляду на наступне.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Верховний Суд в постанові від 27 березня 2018 року у справі №816/809/17 (адміністративне провадження №К/9901/1349/170), зазначив, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Здійснення господарської діяльності контрагентами не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов`язок суб`єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента. Відомості, що є обов`язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента, це включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також наявність свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на час здійснення господарських операцій.

На період господарських взаємовідносин між позивачем та контрагентами, останні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також платниками податку на додану вартість.

Колегія суддів також наголошує, що контролюючим органом не було встановлення дефектів форми або змісту наданих первинних документів, останні, на переконання суду, складені у чіткій відповідності до норм чинного законодавства, містять усі необхідні реквізити та повністю розкривають зміст і обсяг вчинених господарських операцій.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що дослідженні господарські операції по правочинах між позивачем та контрагентами були реально (фактично) здійснені, що повністю підтверджується наявністю належним чином оформлених первинних документів, такі операції пов`язані з господарською діяльністю підприємства, всі учасники господарських операцій володіли спеціальною податковою правосуб`єктністю, а висновок відповідача про безтоварність укладених правочинів є таким, що не відповідає дійсності, та не ґрунтується на нормах законодавства України, а ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим у податкових правовідносинах.

Інші доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів першої інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2019 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Н.П.Бужак

Л.О.Костюк

Повний текст виготовлено 26 листопада 2019 року.