Справа № 440/3325/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3325/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ткаченко А.К.

представника позивача - Басай М.М.

представника відповідача - Олефір А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Позовні вимоги:

визнання незаконним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 27 травня 2019 року, яким позивачу нарахований штраф у сумі 92 375 грн, визнання незаконною та скасування нарахованої пені в сумі 1425 грн.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" (надалі також - позивач, ТОВ "Торговий дім "Комунальна техніка") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Ухвалою від 09 вересня 2019 року Полтавський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішивши розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

У судовому засіданні 19 листопада 2019 року суд за клопотанням ГУ ДПС у Полтавській області протокольною ухвалою здійснив заміну відповідача - ГУ ДФС у Полтавській області () на ГУ ДПС у Полтавській області () /надалі також - відповідач/.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Торговий дім "Комунальна техніка" вказано на безпідставність накладення на нього штрафу у сумі 92 375 грн за порушення строків реєстрації податкової накладної № 12 від 20 грудня 2018 року. Позивачем зазначено, що невчасна реєстрація згаданої податкової накладної сталась не з його вини, а внаслідок технічних проблем у роботі Єдиного реєстру податкових накладних, про що було відомо органам ДФС і про що було повідомлено на офіційних інтернет-сайтах цього органу.

З огляду на те, що у день направлення на реєстрацію податкової накладної, а саме 15 січня 2019 року, протягом операційного дня від фіскального органу не надійшло квитанції про прийняття або неприйняття чи зупинення реєстрації податкової накладної, то така податкова накладна повинна вважатися зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи викладене, позивачем також наголошено на безпідставності нарахування йому до сплати пені у розмірі 1425 грн у зв`язку з простроченням строку сплати штрафу.

23 вересня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, за змістом якого відповідач стверджував про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та нарахованої пені.

Зокрема, зазначено, що підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № від 27 травня 2019 року стала та обставина, що податкова накладна від 20.12.2018 № 12, була зареєстрована в ЄРПН з порушенням граничного терміну, визначеного п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Чинними нормами податкового законодавства не передбачено підстав для звільнення від відповідальності платників податку на додану вартість за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

02 жовтня 2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій ним повторно наголошено на протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та необхідності його скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеному обґрунтуванню позову.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

26 березня 2019 року державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Кременчуцького управління ГУ ДФС у Полтавській області проведено камеральну перевірку даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість ТОВ "Торговий дім "Комунальна техніка" за грудень 2018 року.

За результатами перевірки складено акт від 26 березня 2019 року № 17578/16-31-51-12-12/39588481 /а.с. 12/ (надалі - акт), в якому відображено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: податкова накладна № 12 від 20.12.2018 була зареєстрована 15 лютого 2019 року, в той час, як граничний термін її реєстрації - 15 січня 2019 року.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки, позивачем до ГУ ДФС у Полтавській області були подані заперечення 06 травня 2019 року за № 657-19 /а.с. 13/.

За наслідками розгляду цих заперечень ГУ ДФС у Полтавській області на адресу позивача надіслана відповідь від 22.05.2019 № 22747/10/16-31-12-01-34 /а.с. 14/, в якій зазначено, що висновки камеральної перевірки відповідають вимогам чинного законодавства України.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Полтавській області винесене податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області № від 27 травня 2019 року, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 307 916 грн 67 коп. застосовано штраф в розмірі 30% у сумі 92 375 грн.

07 червня 2019 року позивач звернувся зі скаргою на податкове повідомлення-рішення № від 27 травня 2019 року до ДФС України /а.с. 24/.

З матеріалів справи вбачається, що 08 липня 2019 року ТОВ "Торговий дім "Комунальна техніка" сплатило у повному обсязі суму штрафу, нараховану податковим повідомленням-рішенням № від 27 травня 2019 року, в загальному розмірі 92 375 грн та нараховану пеню в розмірі 1425 грн /а.с. 27,29/ з метою отримання довідки про відсутність заборгованості з платежів для здійснення господарської діяльності.

В той же час, позивач не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням № від 27 травня 2019 року, оскаржив його до суду, заявивши також і вимогу про визнання незаконною та скасування нарахованої пені.

Надаючи оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до пункту 201.2 ст. 201 Податкового кодексу України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За змістом пункту 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України вбачається, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Зокрема, такі штрафні санкції передбачені п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України: порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Пунктом 129.4 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Висновки щодо правозастосування

З матеріалів справи вбачається, що 20 грудня 2018 року ТОВ "Торговий дім "Комунальна техніка" складено податкову накладну № 12 на загальну суму ПДВ 307 916 грн 67 коп.

15 січня 2019 року (в останній день граничного строку для реєстрації податкової накладної) о 16 год. 56 хв. головним бухгалтером позивача через програмне забезпечення M.E.Doc була внесена до системи та направлена на реєстрацію податкова накладна № 12 від 20 грудня 2018 року, що підтверджується роздруківкою скріншоту зі вказаної програми /а.с. 17-18/.

Крім того, факт направлення податкової накладної на реєстрацію до ЄДРПН саме 15 січня 2019 року та перебування накладної в статусі "В дорозі" підтверджується протоколом відправки документу /а.с. 20/, а також наданими позивачем до суду скріншотами зображення екрану монітору з системи M.E.Doc.

В судовому засіданні представник відповідача підтвердив факт збою в роботі серверів ДФС України 15 січня 2019 року.

На питання суду, чи вчинив платник податку на додану вартість усі необхідні й залежні від нього дії для своєчасної реєстрації вказаної податкової накладної, представник позивача підтвердив їх вчинення.

Враховуючи викладене, а також те, що реєстрація податкової накладної № 12 від 20 грудня 2019 року не була здійснена через причини, які не залежали від волі платника податків, зважаючи на вчинення позивачем всіх належних дій для її реєстрації, беручи до уваги те, що контролюючим органом протягом операційного дня не було надіслано квитанції про прийняття/неприйняття або зупинення реєстрації податкової накладної, суд приходить до висновку, що така податкова накладна повинна вважатися такою, яка зареєстрована в ЄРПН у терміни, передбачені чинним законодавством (абз. 13 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України).

З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення вимог позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27 травня 2019 року, яким нарахований штраф за порушення позивачем граничного строку для реєстрації податкової накладної.

Надаючи оцінку вимозі позивача про визнання незаконною та скасування нарахованої пені в сумі 1425 грн, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у її задоволенні, оскільки відсутнє формальне рішення суб`єкта владних повноважень про її нарахування і вона нарахована в автоматичному режимі. Суд зазначає, що сплачені кошти, в тому числі сума пені в розмірі 1425 грн, після набрання законної сили судовим рішенням будуть вважатися безпідставно сплаченими і підлягатимуть поверненню відповідно до статті 43 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності свого рішення, що є підставою для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27 травня 2019 року.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн згідно з платіжним дорученням від 08.07.2019 № 753 /а.с.4/.

Отже, враховуючи викладене, на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір, сплачений позивачем за подання цього позову.

Частиною першою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду наступні копії належним чином засвідчених документів:

- договору про надання правничої допомоги від 01липня 2019 року, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро "Максима Басая" в особі керівника Басая М.М.,

- додаткової угоди № 1 до Договору № 18 від 01 липня 2019 року згідно з умовами якої встановлений розмір гонорару із розрахунку 800 грн за кожну годину роботи адвоката на робочому місці. При цьому сторони визначили обсяг послуг адвоката: вивчення матеріалів справи - 6 год. (4800 грн), підготовка позовної заяви - 4 год. ( 3200 грн);

- свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1851 Басай М.М. /а.с. 38/;

- ордера ПТ № 038641 на надання правової допомоги /а.с. 27/;

- акта приймання-передачі надання послуг правової допомоги до Договору № 18 від 01 липня 2019 рок на загальну суму 9 000 грн.

З огляду на викладене, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, кількість судових засідань за участю адвоката, значення справи для сторони, суд приходить висновку про необхідність стягнення на користь ТОВ "Торговий Дім "Комунальна техніка" за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 9 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" (проспект Свободи (вул. 60 років Жовтня), б.78-А, м. Кременчук, Полтавська область, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область ) задовольнити частково.

Податкове повідомлення-рішення № від 27 травня 2019 року визнати протиправним та скасувати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області витрати зі сплати судового збору у сумі 1 921,00 грн та витрати на правову допомогу у сумі 9 000,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25 листопада 2019 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков