Справа № 520/9666/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2019 року

Київ

справа №520/9666/18

адміністративне провадження №К/9901/21177/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Гімона М.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОУТ» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року (головуючий суддя Заічко О.В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 8 травня 2019 року (колегія суддів у складі: головуючого судді - Бартош Н.С., суддів - Подобайло З.Г., Григорова А.М.) у справі №520/9666/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОУТ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу,

установив:

У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРОУТ» (далі - ТОВ «ГРОУТ», Товариство) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (ГУ ДФС у Харківській області), в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 19 жовтня 2018 року №7876 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГРОУТ».Позивач вказував, що запити відповідача про надання інформації складені з порушеннями норм Податкового кодексу України, оскільки не містять викладення фактів порушення податкового законодавства позивачем. Як наслідок, позивач вважав, що спірний наказ прийнятий без наявності законної на те підстави.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 8 травня 2019 року, ТОВ «ГРОУТ» відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Позивач із зазначеними рішеннями не погодився, оскаржив їх у касаційному порядку.

В обґрунтування вимог касаційної скарги її заявник наголошує, що запити відповідача про надання інформації не містили фактів порушення безпосередньо позивачем податкового законодавства, що звільняє його від обов`язку з їх виконання. Наголошує на тому, що контролюючим органом вже була здійснена перевірка Товариства з тих самих питань за той самий період, які вказані у спірному наказі, що є безумовною підставою до його скасування, однак апеляційним судом не надано зазначеній обставині належної правової оцінки та не досліджено витяг з акту про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства, чим допущено грубе порушення норм процесуального права. Наголошує на тому, що протоколи допиту свідків, надані відповідачем до суду, були здобуті з порушенням закону. Вважає, що вказані обставини є безумовною підставою для скасування рішення апеляційного суду та направлення справи на новий судовий розгляд до цього суду.

У відзиві на касаційну скаргу ГУ ДФС у Харківській області просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін як законні й обґрунтовані.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суди встановили, що 2 липня 2018 року ГУ ДФС у Харківській області направлено на адресу позивача запити №27451/10/20-40-14-03-16 та №27456/10/20-40-14-03-16 про надання інформації та її документальне підтвердження за фактами, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «ГРОУТ» даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість, поданих платником податків щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ТОВ «УКР-ІМПОРТ-СЕРВІС» за звітний період декларування ПДВ листопад 2015 року на суму ПДВ 35626,93 грн, ТОВ «АРЕНА ІНТЕРНЕШИНАЛ» за звітний період декларування ПДВ вересень 2016 року на суму ПДВ 29548,98 грн, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

На вказані запити позивач надав відповідь, якою відмовив у наданні запитуваної ГУ ДФС у Харківській області інформації та документів. На переконання позивача, такі запити складені з порушеннями норм Податкового кодексу України, оскільки не містять викладення фактів порушення податкового законодавства саме позивачем, а тому вважав, що у нього відсутній обов`язок щодо надання відповіді, яка фактично стосується податкових правопорушень його контрагентів.

На підставі пунктів підпунктів 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України 19 жовтня 2018 року ГУ ДФС у Харківській області винесено наказ №7876 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГРОУТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ під час господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ТОВ «УКР-ІМПОРТ-СЕРВІС» за звітний період декларування ПДВ листопад 2015 року на суму ПДВ 35626,93 грн, ТОВ «АРЕНА ІНТЕРНЕШИНАЛ» за звітний період декларування ПДВ вересень 2016 року на суму ПДВ 29 548,98 грн, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

Підставою до прийняття вказаного наказу було ненадання позивачем у запитуваному обсязі пояснень та документального підтвердження на запити контролюючого органу.

22 жовтня 2018 року на підставі наказу №7876, направлень від 22 жовтня 2018 року №10532, №10533 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки посадовцями заявника здійснено вихід за податковою адресою ТОВ «ГРОУТ»: м. Харків, вул. Синельникова, 5, кв. 22 та встановлено відсутність посадових осіб та уповноважених представників.

23 жовтня 2018 року до управління аудиту ГУ ДФС України в Харківській області прибули директор Товариства та його представник з метою отримання копії наказу №7876 від 19 жовтня 2018 року. Після отримання копії наказу, зазначені особи відмовились від ознайомлення з направленнями на перевірку та відмовили контролюючому органу у допуску до перевірки.

Зазначені обставини зафіксовані відповідним актом від 23 жовтня 2018 року.

Не погоджуючись із наказом відповідача від 19 жовтня 2018 року №7876 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГРОУТ» та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що запити контролюючого органу відповідають приписам пункту 73.3 статті 73 ПК України; як встановлено з їх змісту, підставою витребування у позивача пояснень та їх документального підтвердження було отримання контролюючим органом податкової інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків вимог податкового законодавства.

Апеляційний суд з позицією суду першої інстанції погодився. Додаткового вказав, що виявлені контролюючим органом факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи, колегія суддів КАС ВС дійшла висновку, що суди правильно вирішили спір, з огляду на таке.

Відповідно до підпунктів 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний: подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Згідно з пунктом 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Також указаною нормою визначено перелік підстав, наявність яких зумовлює надсилання платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин письмового запиту про подання інформації, зокрема, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Статтею 78 ПК України регламентовано порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Так, за змістом підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальне підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків законодавства, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (підпункт 78.1.1);

- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальне підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (підпункт 78.1.4);

Отже, за змістом наведених вище положень, отримана контролюючим органом податкова інформація, яка свідчить про порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та виявлена контролюючим органом недостовірність даних, що містяться у поданих платником податків податкових деклараціях, може бути підставою для призначення позапланової перевірки платника податків, однак лише у тому випадку, коли сумніви, які виникли у податкового органу, не були усунуті наданими платником податків поясненнями та їх документальним підтвердженням. У свою чергу, прийняттю контролюючим органом наказу про проведення перевірки має передувати відповідний письмовий запит контролюючого органу про надання пояснень та їх документального підтвердження, і невиконання такого запиту платником податків.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, зі змісту запитів від 2 липня 2018 року №27451/10/20-40-14-03-16 та №27456/10/20-40-14-03-16 вбачається, що контролюючим органом виявлено факти, які свідчать про допущене ТОВ «ГРОУТ» порушення підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту за взаємовідносинами з контрагентами-постачальниками - ТОВ «УКР-ІМПОРТ-СЕРВІС» за звітний період декларування ПДВ листопад 2015 року на суму ПДВ 35626,93 грн, та ТОВ «АРЕНА ІНТЕРНЕШИНАЛ» за звітний період декларування ПДВ вересень 2016 року на суму ПДВ 29548,98 грн.

Такими фактами, з точки зору контролюючого органу, є пояснення директора та засновника ТОВ «УКР-ІМПОРТ-СЕРВІС», отримані ГУ ДФС у Харківській області від ОУ ГУ ДФС у Харківській області, в яких ця особа повідомила, що не перебувала у статусі директора вказаного товариства, жодних фінансово-господарських документів не підписувала, фінансово-господарською діяльністю підприємства не займалася тощо; а також протокол допиту директора та засновника ТОВ «АРЕНА ІНТЕРНЕШИНАЛ» у кримінальному провадженні №0000006, отриманий від ГУ ДФС у Сумській області.

Проаналізувавши зміст вказаних запитів, суд апеляційної інстанції встановив, що такі містять: підстави для їх надіслання (виявлення за результатами аналізу податкової інформації фактів, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства); в них зазначено інформацію, яка це підтверджує (отримані від ОУ ГУ ДФС у Харківській області пояснення директора та засновника ТОВ «УКР-ІМПОРТ-СЕРВІС» та отриманий від ГУ ДФС у Сумській області протокол допиту директора та засновника ТОВ «АРЕНА ІНТЕРНЕШИНАЛ» у кримінальному провадженні); перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати (конкретизований, але не виключний); печатку контролюючого органу.

За таких обставин, враховуючи, що запити відповідача відповідають вимогам пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що у платника податку виник обов`язок щодо надання інформації та її документального підтвердження.

Надіслання позивачу запиту про надання інформації переслідувало певну мету - перевірити факти щодо його господарської діяльності з контрагентами, про які стало відомо контролюючому органу, на предмет порушення позивачем податкового чи іншого законодавства. Позивач не скористався наданою йому контролюючим органом можливістю і не надав останньому пояснень та первинних документів, які б усунули сумніви, що виникли у податкового органу після отримання певної інформації про ймовірне порушення позивачем податкового законодавства під час здійснення господарської діяльності з контрагентами, як і не спростував таку інформацію. Така бездіяльність платника податків зумовлює настання для нього певних наслідків, а саме: призначення і проведення перевірки.

Як встановили суди, інформація, на яку посилався контролюючий орган як на підставу до формування запиту про надання інформації, була отримана від інших підрозділів ДФС України. Позивач не довів у судах попередніх інстанцій того, що така податкова інформація була отримана відповідачем не в установленому законом порядку.

Відтак, оскільки платником податків на надано пояснень та їх документального підтвердження на запити контролюючого органу, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанції про відсутність підстав до скасування наказу ГУ ДФС у Харківській області від 19 жовтня 2018 року №7876.

Аналізуючи доводи заявника касаційної скарги про порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів виходить з такого.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з частиною першою, пунктом 4 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. В позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (частина перша статті 47 КАС України).

За змістом частини першої, пункту 5 частини другої статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Відповідно до статті 308 КАС України, яка визначає межі перегляду апеляційним судом, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Отже, апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати спір з тих підстав, які не були заявлені позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач обґрунтовував свій позов незаконністю запитів контролюючого органу, що передували прийняттю спірного наказу. Інших підстав позову позивач не заявляв, а суд першої інстанції, відповідно, не вирішував.

Вже на стадії апеляційного розгляду справи позивач повідомив, що 29 березня 2018 року ГУ ДФС у Харківській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ГРОУТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, результати якої зафіксовані в акті перевірки. Тобто, як зазначив позивач, відповідачем уже було проведено перевірку ТОВ «ГРОУТ» з тих самих питань, про які йдеться в оскаржуваному наказі.

Апеляційний суд правильно зазначив, що при зверненні до суду першої інстанції позивачем не вказувалося зазначеної вище підстави на обґрунтування позовних вимог. Таке обґрунтування було надане позивачем вже в апеляційній скарзі та у письмових поясненнях під час апеляційного розгляду справи, а тому така підстава позову не була врахована судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду справи.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано вказав, що позивач не позбавлений можливості оскаржити наказ №7876 від 19 жовтня 2018 року у межах іншого позовного провадження з інших підстав, ніж ті, що вказані ним у цій справі.

Таким чином, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права та правильно застосували норми матеріального права, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалені судами рішення - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 8 травня 2019 року залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОУТ» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.Л. Желтобрюх

Судді О.В. Білоус

М.М. Гімон