Справа № 620/306/19
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2019 року

Київ

справа №620/306/19

адміністративне провадження №К/9901/23056/19

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

суддя-доповідач Гусак М. Б.,

судді Гімон М. М., Блажівська Н. Є.,

за участю:

секретаря судового засідання Хом`яка О. А.,

представника позивача - Дубровської-Мізерак О. М.,

представників відповідача - Качанка О. М., Гродзіцького В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (правонаступником якого є Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2019 року (суддя Скалозуб Ю. О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року (судді Парінов А. Б., Беспалов О. О., Ключкович В. Ю.) у справі № 620/306/19 за позовом Приватного підприємства «Укрпромбуд-Б» до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство «Укрпромбуд-Б» (далі - ПП «Укрпромбуд-Б») звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДФС) від 12 листопада 2018 року: № 0 про нарахування податкового зобов`язання та штрафних санкцій у розмірі 2177345, 00 грн з податку на прибуток приватних підприємств; № 0 про нарахування податкового зобов`язання та штрафних санкцій у розмірі 2419272,50 грн з податку на додану вартість.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що висновок відповідача про відсутність фактичного здійснення господарських операцій з контрагентами є необґрунтованим і безпідставним, тому податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 2 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року, позов задовольнив.

Не погодившись із ухваленими у справі судовими рішеннями, ГУ ДФС подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами при розгляді справи, просить скасувати ці рішення й ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

ПП «Укрпромбуд-Б» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, ухвалені у справі судові рішення - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши наведені в касаційній скарзі доводи, перевіривши обґрунтованість оскаржуваних судових рішень у межах наведених у касаційній скарзі доводів, колегія суддів дійшла висновків, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Підставою для прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень є висновки, викладені в акті перевірки від 18 жовтня 2018 року № 692/14/35075132, яким встановлено порушення ПП «Укрпромбуд-Б» вимог пунктів 44.1, 44.2 статті 44, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у результаті чого занижено на 1741876,00 грн суму податку на прибуток; пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198, пунктів 201.10 статті 201 ПК України, у результаті чого занижено на 1935418,00 грн суму податку на додану вартість.

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що в матеріалах справи наявні первинні бухгалтерські документи, які є обов`язковими для відображення господарської операції (видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення); вказані первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства, розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами; витрати ПП «Укрпромбуд-Б» на придбання товарів у його постачальників (ТОВ «Альфа Холдінг» та ТОВ «ТД «Рейм Хаус») належним чином підтверджені відповідними бухгалтерськими документами, а податок на додану вартість, сплачений в ціні товару правомірно віднесено до складу податкового кредиту на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних; отримані за договорами поставки товари були використані ПП «Укрпромбуд-Б» під час виконання умов договорів підряду, а саме: для виконання договору від 24 жовтня 2017 року № 01-24.10/17 з Державним підприємством Спортивний комплекс «Атлет» щодо проведення капітального ремонту окремих інженерних систем та приміщень Спорткомплексу «Атлет»; для виконання договору з Управлінням освіти і науки Славутицької міської ради Київської області про закупівлю робіт з капітального ремонту - термомодернізації 2-х муніципальних об`єктів бюджетної сфери від 3 січня 2017 року № 3.

Відповідно до частин першої-третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам судові рішення у цій справі не відповідають з огляду на наступне.

Докази, на які послалися суди на обґрунтування своїх рішень, є обов`язковими, але не вичерпними, оскільки предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення господарських операцій.

Відповідно до пункту 44.1. статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 135.1 статті 135 ПК України встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

За правилами пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 цього Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідних товарів (робіт, послуг).

Викладені в акті перевірки та касаційній скарзі висновки про порушення ПП «Укрпромбуд-Б» податкового законодавства мотивовані тим, що господарські операції за договорами, укладеними позивачем із його контрагентами, не були реальними. Таких висновків контролюючий орган дійшов внаслідок встановлення наступного.

1 травня 2017 року ПП «Укрпромбуд-Б» уклало з ТОВ «Альфа Холдінг» договір поставки № 15 (матеріали та обладнання: щит, кабель, дюбель тощо). Згідно з поясненнями позивача ці товари були використані при виконанні капітального ремонту систем та приміщень ДП «Спортивний комплекс «Атлет». Водночас, контролюючий орган встановив, що частина товару, придбаного 22 грудня 2017 року у ТОВ «Альфа Холдінг», ПП «Укрпромбуд-Б» включило до акта виконаних робіт щодо капітального ремонту спортивного комплексу від 19 грудня 2017 року (тобто, використання матеріалів відбулося раніше документального оформлення придбання, що може підтверджувати доводи відповідача, що фактично матеріали та обладнання придбавалося у інших продавців-контрагентів раніше та за нижчими цінами).

21 грудня 2017 року ТОВ «Альфа Холдінг» на адресу ПП «Укрпромбуд-Б» виписало та зареєструвало податкові накладні щодо придбання 152 м2 скла на 2099323,2 грн, а у грудні 2017 року ПП «Укрпромбуд-Б» придбало у ПП «Альтависта» згідно з податковими накладними 176,12 м2 скла на загальну суму 3075211,93 грн. Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт щодо Спортивного комплексу «Атлет» фактично використано 179,12 м2 скла, а згідно з бухгалтерським обліком ПП «Укрпромбуд-Б» на ці роботи використано - 352,24 м2 скла, тобто майже у двічі більше. Згідно з поясненнями позивача скло розбилося, про що складено акт, водночас допитані особи які його підписували, не підтвердили цього факту; допитаний в якості свідка директор ТОВ «Гласс декор плюс» зазначив, що вироби зі скла у Спортивному комплексі «Атлет» постачалися та встановлювалися саме ТОВ «Гласс декор плюс», із представником ТОВ «Альфа Холдінг» він не зустрічався (протоколи допиту свідків, здійснені заступником начальника ВОВЕЗ ОУ Головного управління державної фіскальної служби у Чернігівській області на виконання доручення слідчого по матеріалам досудового розслідування від 21 вересня 2018 року № 0000072). Окрім того, ТОВ «Альфа Холдінг» є фігурантом кримінального провадження; згідно з інформаційних баз ДФС товару, що поставлявся за цим договором та придбавався у ТОВ «Спецпродукт груп», в останнього не було.

Щодо договору поставки товарів (прожекторів, блоків живлення, кабеля, пульта), укладеного з ТОВ «ТД «Рейм Хаус» 15 листопада 2017 року № 01-15.11/2017З, актом перевірки встановлено: невідповідність кількості отриманого обладнання, зокрема прожекторів, кількості виданих податкових накладних, останніх видано більше на чотири штуки; не виписано податкові накладні на шість інших освітлювальних приладів; не надано специфікацій та документів, що підтверджують якість (сертифікати, якісні посвідчення); не надано інформації щодо транспортування товару; у ТОВ «ТД «Рейм Хаус» відсутні основні засоби, воно є фігурантом кримінального провадження; згідно з інформаційних баз ДФС товару, що поставлявся за цим договором та придбавався, зокрема у ТОВ «Колор ком» на загальну суму 9176826,01 грн, товариство не придбавало (останнє протягом 2017 року придбавало лише продукти харчування, алкогольні напої, цигарки; основні засоби відсутні).

Із додаткових пояснень, поданих відповідачем до суду першої інстанції, та доводів касаційної скарги вбачається, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні від 21 вересня 2018 року № 0000072 встановлено, що невстановлені особи, використовуючи реквізити ТОВ «Альфа Холдінг» та ТОВ «ТД «Рейм Хаус» сприяли ухиленню від сплати податків ПП «Укрпромбуд-Б» в особливо великих розмірах; ТОВ «Альфа Холдінг» та ТОВ «ТД «Рейм Хаус» за своїм місцезнаходженням з моменту реєстрації не перебували та не здійснювали господарської діяльності.

Товарно-матеріальні цінності, придбані у фактичних постачальників - ТОВ «Глас Декор Плюс» та ТОВ «Тера Лайт», ПП «Укрпромбуд-Б» оформило як придбані у ТОВ «Альфа Холдінг», ТОВ «ТД «Рейм Хаус» і ПП «Альтависта» за цінами, значно вищими цін фактичних постачальників.

За свідченнями директора ТОВ «Тера Лайт» все освітлювальне обладнання у Спортивному комплексі «Атлет» постачалось саме ТОВ «Тера Лайт», яке придбавало товар у ТОВ «Шредер»; з представником ТОВ «ТД «Рейм Хаус» він не зустрічався; всі переговори вів з директором ПП «Укрпромбуд-Б», який поштою надіслав йому договір щодо постачання освітлювального обладнання з підписом, печаткою та реквізитами ТОВ «ТД «Рейм Хаус».

Під час проведення обшуку приміщення - місця проживання заступника директора ПП «Укрпромбуд-Б» вилучено печатку ПП «Альтависта».

Таким чином, відповідач посилається на: безпідставне формування податкового обліку позивачем внаслідок укладення зазначених договорів із фіктивними товариствами, які є фігурантами кримінальних проваджень, не звітують, не мають основних засобів, за місцезнаходженням відсутні; непідтвердження за результатами заходів податкового контролю придбання цими контрагентами товару, на придбання якого позивач надав первинні документи.

На думку колегії суддів, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Обов`язковою умовою виникнення у платника права на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів. При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійснення операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов, зокрема бюджетного відшкодування.

З огляду на зазначене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо підтвердження права позивача на формування показників податкового обліку за господарськими операціями з його контрагентами колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених відповідно до вимог процесуального закону. Зокрема, суди не мотивували яким чином устаткування, що придбане пізніше, могло бути використане в роботі, про виконання якої до придбання складено акт; чому, не дивлячись на те, що видаткових накладних на один із різновидів прожекторів виявлено менше ніж податкових, суди не погодилися з висновком контролюючого органу про безпідставність формування податкового кредиту, суми якого не підтверджені первинними документами. Тобто, суди у порушення принципу офіційності не з`ясували всіх обставин у справі.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання податковим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував суми податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відсутність відповідних доказів може бути підставою для відмови в задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення як протиправного, прийнятого контролюючим органом з підстав формування платником податків даних свого податкового обліку за наслідками фіктивних господарських операцій.

За правилами статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша).

Згідно з частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Наведені порушення судами вимог процесуального законодавства унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи наведене, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області задовольнити частково.

2. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2019 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач М. Б. Гусак

Судді: М. М. Гімон

Н. Є. Блажівська