Справа № 620/1174/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1174/19 Головуючий у 1 інстанції: Скалозуб Ю.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
УХВАЛА

26 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушової О.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - Пугачова Сергія Михайловича про відвід колегії суддів: головуючого судді Вівдиченко Т.Р., суддів Епель О.В., Карпушової О.В., у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сновського районного сектору Управління державної міграційної служби в Чернігівській області, Менського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сновського районного сектору Управління державної міграційної служби в Чернігівській області, Менського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Менського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області в частині відмови в задоволенні законних вимог ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Менське управління Головного управління ДФС у Чернігівській області здійснити такі дії: знищити заповнену позивачем анкету, на підставі якої йому було присвоєно новий ідентифікаційний номер у вигляді довідки форми В3; анулювати довідку форми В3 про присвоєння позивачеві нового ідентифікаційного номера; знищити в комп`ютерних системах Державної фіскальної служби України всю незаконно зібрану інформацію про позивача; зробити відмітку в паспорті позивача про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного податкового номера та будь-яких його замінників;

- визнати протиправною бездіяльність Сновського районного сектору Управління державної міграційної служби в Чернігівській області в частині відмови в задоволенні законних вимог ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Сновський районний сектор Управління державної міграційної служби в Чернігівській області здійснити такі дії: анулювати незаконним чином проставлену відмітку в паспорті позивача з номером довідки форми В3; знищити в комп`ютерних системах Міністерства внутрішніх справ України всю незаконно зібрану інформацію про ОСОБА_1 .

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

19 листопада 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДФС у Чернігівській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

У судовому засіданні 26 листопада 2019 року представник ОСОБА_1 - Пугачов С.М. подав заяву про відвід колегії суддів: головуючого судді Вівдиченко Т.Р., суддів Епель О.В., Карпушової О.В.

Дана заява мотивована тим, що колегія суддів винесла протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про прослуховування аудіозапису розмови представника позивача з колишнім Головою ДПА України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи представника позивача, вислухавши думку учасників процесу, які з`явилися у судове засідання, колегія суддів дійшла висновку про зловживання представником позивача своїм процесуальним правом та необхідність залишення без розгляду такої заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В силу ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, необхідно зазначити, що суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Дане положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Як зазначалося, заява представника ОСОБА_1 - Пугачова С.М. про відвід колегії суддів мотивована тим, що протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про прослуховування аудіозапису.

Перевіряючи доводи заявника, колегія суддів встановила, що підставою для заявлення відводу колегії суддів у складі: головуючого судді Вівдиченко Т.Р., суддів Епель О.В., Карпушової О.В. стала незгода представника позивача з прийнятим процесуальним рішенням, а саме: ухвали про відмову у задоволенні клопотання про прослуховування аудіозапису.

Проте, імперативною нормою ч. 4 ст. 36 КАС України прямо передбачено, зокрема, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу. Жодних виключень з цього правила КАС України не містить.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 45 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Частиною 3 ст. 45 КАС України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За приписами ч. 4 ст. 45 КАС України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини розуміє таке його використання, що спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, що суперечить принципу правової визначеності. Суд вказав, що «існує велика кількість змішування таких категорій як зловживання процесуальним правом і реалізація процесуальних прав». У ряді випадків ЄСПЛ наголосив, що подання до суду завідомо безпідставних позовів, оскарження судових рішень при повному усвідомленні їх правильності, порушення перед судом безцільних клопотань лише для затягування процесу, є зловживанням правом.

Крім того, колегія суддів враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України», відповідно до яких, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право учасників справи заявляти відвід судді, але такому праву кореспондує покладений на них обов`язок добросовісно користуватися наданими їм процесуальними правами.

У свою чергу, встановлення судом зловживання учасником справи своїм процесуальним правом є правовою підставою для залишення відповідної поданої ним заяви без розгляду.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається в заяві представник ОСОБА_1 - Пугачов С.М. про відвід колегії суддів: головуючого судді Вівдиченко Т.Р., суддів Епель О.В., Карпушової О.В. свідчать про завідомо безпідставний та надуманий відвід, спрямований на затягування судового процесу, в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 45 КАС України, тобто, є зловживанням заявником процесуальними правами.

Враховуючи вказане, колегія суддів дійшла висновку про зловживання представником ОСОБА_1 - Пугачовим С.М. наданим йому процесуальним правом заявляти відвід та наявність достатніх і необхідних правових підстав для залишення поданої нею заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 45, 243, 248, 310, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати подання представником ОСОБА_1 - Пугачова Сергія Михайловича заяви про відвід колегії суддів: головуючого судді Вівдиченко Т.Р., суддів Епель О.В., Карпушової О.В. зловживанням процесуальними правами.

Заяву представника ОСОБА_1 - Пугачова Сергія Михайловича про відвід колегії суддів: головуючого судді Вівдиченко Т.Р., суддів Епель О.В., Карпушової О.В., в адміністративній справі № 620/1174/19 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушова О.В.

Повний текст ухвали виготовлено 29 листопада 2019 року