Справа № 826/18649/15
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2019 року

Київ

справа №826/18649/15

адміністративні провадження №К/9901/14207/18, №К/9901/14210/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Тацій Л.В., Чиркіна С.М.

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №826/18649/15

за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Держгеокадастру у м. Києві

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016, ухвалену судом в складі колегії суддів: головуючого судді Пилипенко О.Є., суддів: Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.,-

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі - Департамент містобудування та архітектури, відповідач-1), Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (далі - відповідач- 2), у якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, оформлене висновком до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 11.06.2015 №19-26-0.3-8718/2-15;

- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту містобудування та архітектури, оформлене висновком до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 28.05.2015 № 6532/0/12/27-15;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (замовник: ОСОБА_1 , розробник: ТОВ «Ліга-Експерт», договір від 12.11.2013 № 85 про надання послуг);

- зобов`язати Департамент містобудування та архітектури погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (замовник: ОСОБА_1 , розробник: ТОВ «Ліга-Експерт», договір від 12.11.2013 № 85 про надання послуг).

2. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2015 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким задоволено адміністративний позов частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, оформлене висновком до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 11.06.2015 № 19-26-0.3-8718/2-15.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у м. Києві розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (замовник: ОСОБА_1 , розробник: ТОВ "Ліга-Експерт", договір від 12.11.2013 №85 про надання послуг) з урахуванням висновків викладених в мотивувальній частині постанови. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанцій позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти у цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач - 2 не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Київської міської ради із клопотанням від 04.10.2013 про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,10 га, до якого було долучено графічні матеріали, на яких зображено місце розташування земельної ділянки, копія паспорта та ідентифікаційного кода платника податків.

Клопотання було направлене поштою листом від 07.10.2013 із цінним вкладенням та отримане Київською міською радою 09.10.2013, зареєстроване 14.10.2013 вх. 08/Л-3179.

12.11.2013 ОСОБА_1 направила на адресу Київської міської ради листом із цінним вкладенням повідомлення про початок розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, до якого було долучено договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позивач замовила у ТОВ "Ліга Експерт" розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у зв`язку з чим, останнє звернулось до відповідачів для отримання передбаченого законом висновку щодо погодження проектної документації на земельну ділянку.

За наслідками розгляду заяви відповідача-2 було направлено висновок від 11.06.2015 №19-26-0.3-8718/2-15 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким відмовлено ОСОБА_1 в погодженні такого проекту землеустрою.

Як підстави для відмови у погодженні відповідачем-2 зазначено такі зауваження до документації із землеустрою:

- процедуру мовчазної згоди привести у відповідність до статті 118 Земельного кодексу України (далі- ЗК України);

- пояснювальну записку привести у відповідність до вимог статті 118 ЗК України;

- код виду земельних угідь привести у відповідність до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051;

- завдання на виконання робіт привести у відповідність до типової форми згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №266 "Про затвердження Типового договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки";

- кадастровий план земельної ділянки оформити відповідно до вимог статті 34 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051;

- акт приймання-передачі межових знаків на зберігання привести у відповідність до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 №376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за №391/17686 (далі- Інструкція №376);

- відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій" до проекту землеустрою долучити: матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки), перелік обмежень у використанні земельних ділянок, акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); обґрунтувати відповідність цільового призначення запланованої до відведення земельної ділянки чинній містобудівній документації; оформити документи відповідно до вимог Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації - ДСТУ 4163-2003.

Зазначено, що після усунення вищезазначених недоліків, у разі необхідності, привести проект землеустрою у відповідність до вимог чинного законодавства.

Розробнику документації із землеустрою рекомендовано усунути недоліки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у строк, визначений статтею 28 Закону України "Про землеустрій".

Відповідач-1 листом від 28.05.2015 №6532/0/12/27-15 надав негативний висновок на звернення ТОВ "Ліга-Експерт" від 26.05.2015 щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 . Даний висновок мотивував відсутністю детального плану території селища Биківня, що в силу положень частини третьої статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забороняє передачу земельних ділянок у власність чи користування для містобудівних потреб.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач звернулася до суду з даним позовом.

ІІІ. ВИСНОВКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА ДРУГОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, не відповідає вимогам статей 25, 50 Закону України "Про землеустрій" та постанові Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №266 "Про затвердження Типового договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки".

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, відповідає вимогам Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій", Закону України "Про Державний земельний кадастр" та іншим нормативно-правовим актам, що регулюють спірні правовідносини. В свою чергу висновки викладені у висновку від 11.06.2015 №19-26-0.3-8718/2-15 відносно невідповідності поданого проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою, є безпідставними та необґрунтованими.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

6. В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на відповідність проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій». Позивач вказує на те, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою є його невідповідність вимогам законодавства, в свою чергу, судами встановлено факт відсутності детального плану та плану зонування або детального плану території селища Биківня у Деснянському районі м. Києва, а отже відсутні підстави встановлювати невідповідність проекту землеустрою детальному плану вказаної місцевості.

Відповідач-2 вказує на помилковість доводів позивача про те, що при винесенні спірних рішень відповідачі перебрали на себе функції органу, що має повноваження проводити експертизу землевпорядної документації, оскільки положення статей 186, 186-1 ЗК України встановлюють певний етап контролю для забезпечення відповідності документації із землеустрою вимогам профільного законодавства. Крім того, проект землеустрою не відповідав вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій» зважаючи на відсутність в такому: матеріалів геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки), акту перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки), перевірку обмежень у використанні земельних ділянок.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

8. Перевіривши доводи касаційних скарг, правильність застосування норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанції, Суд дійшов таких висновків.

9. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10. За змістом частин першої та другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

11. Порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність регламентований положеннями статті 118 ЗК України.

12. Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 122, 123 ЗК України.

20. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина шоста статті 118 ЗК України).

21. Змістом частини сьомої та восьмої статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади в межах своїх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

22. Отже, абзацом 3 частини сьомої статті 118 ЗК України запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб`єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

23. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Київською міською радою 09.10.2013 було отримано клопотання позивача від 04.10.2013 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,10 га, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія опису вкладення у цінний лист, адресований Київській міській раді, фіскальний чек від 07.10.2013 №3095 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 706. Проте, за результати розгляду вказаного клопотання, рішення про надання дозволу або відмову у наданні такого дозволу не приймалось.

24. В свою чергу, позивачем 12.11.2013 на адресу Київської міської ради було направлено повідомлення про початок розробки проекту землеустрою, до якого додано договір про розроблення проекту землеустрою, що підтверджується доданим до проекту землеустрою описом вкладення у цінний лист, адресований Київській міській раді, проштампований відділенням пошти 12.11.2013, накладною відділення поштового зв`язку від 12.11.2013 №02 4 та фіскальним чеком від 12.11.2013 №1882.

25. Колегія суддів погоджується з судом апеляційної інстанції, що чинне законодавство не ставить в залежність факт повідомлення про початок виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки від наявності підтвердження отримання такого повідомлення, оскільки законодавством встановлено лише обов`язок заявника повідомити відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, що свідчить про безпідставність зазначення у висновку від 11.06.2015 №16-26-0.3-8718/2-15 про необхідність привести процедуру мовчазної згоди у відповідність до статті 118 ЗК України.

26. Згідно із частиною першою статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

27. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина п`ята статті 186-1 ЗК України).

28. Згідно із частиною шостою статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

29. Згідно із частиною восьмою статті 186-1 ЗК України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

30. Такими чином, відмова у погодженні проекту землеустрою можлива виключно з підстав його невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації та у зв`язку із неусуненням недоліків, на які було наголошено у попередньому висновку.

31. Як видно з матеріалів справи, в додатку №1 до Типового договору розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - "Завдання на виконання робіт" наявний обов`язковий до заповнення розділ в якому зазначено, що підставою для виконання роботи є повідомлення про початок розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

32. В оскаржуваному висновку відповідачем-2 зазначено про необхідність у вказаній графі вказувати норму законодавства, що передбачає розробку проекту землеустрою без дозволу відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Разом з тим, жодним нормативно-правовим актом не встановлено таких вимог, а використане позивачем в даному випадку формулювання дає можливість зрозуміти що було підставою для виконання робіт із землеустрою.

33. Відповідно до статті 34 Закону України "Про Державний земельний кадастр" на кадастровому плані земельної ділянки відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту; контури об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці.

Таблиці із зазначенням координат усіх поворотних точок меж земельної ділянки, переліку земельних угідь, їх площ, відомостей про цільове призначення земельної ділянки та розробника документації із землеустрою на земельну ділянку є невід`ємною частиною кадастрового плану земельної ділянки.

Кадастровий план земельної ділянки складається при формуванні земельної ділянки у паперовій та електронній (цифровій) формі.

Порядок складання та затвердження вимог до оформлення кадастрових планів земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

34. Згідно з розділом 2 додатку 8 до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 Порядку ведення Державного земельного кадастру, експлікація земельних угідь повинна містити площу земельної ділянки з переліком угідь та їх площ.

35. Зі змісту кадастрового плану земельної ділянки, доданого до проекту землеустрою позивача, вбачається, що в таблиці «Експлікація земель» зазначено, що до переліку земельної ділянки площею 0,1000 га входять угіддя площею 0,1000 га. При цьому, оскільки вказана земельна ділянка не має кадастрового номеру, що підтверджується, зокрема, даними публічної кадастрової карти України, зазначення прізвища, ім`я та по батькові Державного кадастрового реєстратора у даних таблиці є неможливим.

36. Відтак, суд попередньої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що твердження відповідача про незазначення у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а саме у додатку "кадастровий план") цільового призначення земельної ділянки повністю (тобто, без зазначення секції "В" розділу Класифікації видів цільового призначення земель) є безпідставними, оскільки, в кадастровому плані до проекту землеустрою зазначено, що земельна ділянка за адресою: хутір Биківня у Деснянському районі м. Києва належить до "земель житлової і громадської забудови", що відповідає секції В 02 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, а за безпосереднім цільовим призначенням належить до категорії - "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)", код 02.01 Класифікації.

37. Судами попередніх інстанцій встановлено, що в тексті доданого до проекту землеустрою позивача акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 22.05.2015 зазначено відомості про передачу позивачу межових знаків встановленого зразка у кількості 5 штук за списком. В свою чергу до акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання доданий додаток - список межових знаків, де також зазначено інформацію про абрис та опис місцезнаходження кожного межового знаку.

38. За приписами пункту 3.14 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376 передача межових знаків на зберігання власнику (користувачу) земельної ділянки здійснюється за актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Форма такого акта затверджена згаданим вище наказом Держкомзему від 18.05.2010 № 376 та не містить вимоги щодо зазначення інформації про вид переданих на зберігання власнику (користувачу) земельної ділянки межових знаків, що спростовує посилання відповідача-2 на невідповідність акта приймання-передачі межових знаків на зберігання позивачу положенням вказаної Інструкції, у зв`язку із незазначенням у тексті такого акта відомостей про вид межових знаків, які використовувалися для закріплення меж земельної ділянки, та опису місцезнаходження межових знаків.

39. Крім того, однією з підстав для відмови у погодження проекта землеустрою слугувало зауваження відповідача-2 щодо відсутності у проекті землеустрою матеріалів геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування.

Колегія суддів зазначає, що правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою регламентовано Законом України «Про землеустрій», змістом статті 50 якого визначено перелік документів, які включаються до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема - матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки).

Топографо-геодезичні роботи є одним з етапів розробки проекту землеустрою, за результатами проведення яких складаються матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування, однак відповідач-2 при прийнятті рішення щодо відмови у погодження проекту землеустрою у даній частині, зазначив лише загальну норму, якою визначений перелік документів, які включаються до проекту землеустрою, не конкретизуючи які саме матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування відсутні.

40. Судами попередніх інстанцій встановлено, що в пояснювальній записці виконавця - сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_2 зазначено, що проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки на земельну ділянку, що відводиться, обмеження та земельні сервітути не встановлювались. Також даним проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки межі охоронних зон, зони санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель не визначалось.

41. За результатами обстеження земельної ділянки, що відводиться у власність, в натурі (на місцевості) виконавцем встановлено наступне: ділянка вільна від забудови, має рівнинний рельєф, на земельній ділянці частково знаходиться чагарникова рослинність, під`їзд до ділянки можливий з боку вулиці Бобринецька.

Разом з тим, з метою визначення площі земельної ділянки, що відводиться, були виконанні роботи по визначенню координат точок повороту меж земельної ділянки та кадастрову зйомку земельної ділянки.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою; в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису.

Судом першої інстанції за результатами дослідження та аналізу матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивача встановлено, що наявний в них опис меж суміжних землевласників (масштаб 1:1500) не засвідчений підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в цілому затверджений сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_2 , що відповідає вимогам законодавства, яке не зобов`язує таку особу затверджувати кожну сторінку окремо, в тому числі опис меж суміжних землевласників.

42. Поряд з цим, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили доводи відповідача щодо невідповідності поданого проекту землеустрою Національному стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", зважаючи на те, що документацію з землеустрою не можна віднести до організаційно-розпорядчих документів на які поширюється даний нормативний акт, а саме: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: - органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; - підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності.

43. Викладене свідчить про те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 , площею 0,1000га, відповідає вимогам законодавства.

44. Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування рішення Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 28.05.2015 №6532/0/12/27-15 та зобов`язання вчинити певні дії, колегія суддів погоджується із судами першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у їх задоволенні зважаючи на наступне.

45. Відповідач-1 листом від 28.05.2015 №6532/0/12/27-15 надав негативний висновок на звернення ТОВ "Ліга-Експерт" від 26.05.2015 щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 . Даний висновок мотивував відсутністю детального плану території селища Биківня, що в силу положень частини третьої статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забороняє передачу земельних ділянок у власність чи користування для містобудівних потреб.

46. Відповідно до змісту частини третьої статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

47. Згідно з частиною п`ятою статті 24 цього Закону уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

48. Разом з тим, на момент звернення позивача до Департаменту містобудування та архітектури обмеження встановленні пунктом 6-1 Прикінцевих положень вказаного вище Закону № 3038-VI, а саме - що дія частин третьої та четвертої статті 24 цього Закону до 01 січня 2015 року не поширюється на території, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій, вже не діяли.

49. Оскільки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки було подано після січня 2015 року, то такі документи повинні бути розглянуті в рамках та у відповідності до законодавства, яке діяло на час подання такого клопотання (звернення).

50. Як видно із матеріалів справи, рішення уповноважених на те органів про затвердження плану зонування або детального плану території селища Биківня у Деснянському районі м. Києва не приймалось, а тому враховуючи положення частини третьої статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" заборонена передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у с. Биківня у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб, що свідчить про обґрунтованість відмови у задоволенні позовних вимог в даній частині судами попередніх інстанцій.

51. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Верховний Суд виходить з того, що всі аргументи скаржників, наведені в касаційних скаргах, були ретельно перевірені та проаналізовані судом попередньої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційних скаргах не зазначено.

52. Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

53. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оспорюваного судового рішення і погоджується з його висновками у справі.

54. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Держгеокадастру у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016 у справі 826/18649/15 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

Л.В. Тацій,

С.М. Чиркін,

Судді Верховного Суду