Справа № 2-а-2644/10/1970
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року№ 857/9862/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2019 року, ухвалене суддею Чепенюк О.В., 10:54:53 год, м. Тернопіль, дата складання повного тексту рішення 9 серпня 2019 року, у справі за позовом Державного підприємства «Ковалівський спиртовий завод» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

19.07.2010 позивач - Державне підприємстве «Ковалівський спиртовий завод» звернувся до суду з позовом до Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області (Монастириське відділення), в якому просить визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № 76//0 від 05.07.2010, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 122732,00 грн. за квітень 2010 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.09.2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2013, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Поставною Верховного Суду від 02.04.2019 касаційну скаргу ДП «Ковалівський спиртовий завод» задоволено частково, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.09.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2013 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 9 липня 2019 року замінено відповідача у справі Бучацьку міжрайонну державну податкову інспекцію (Монастириське відділення) на її правонаступника Головне управління ДФС у Тернопільській області.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області (Монастириське відділення) № 76//0 від 05.07.2010 року про зменшення Державному підприємству «Ковалівський спиртовий завод» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 122732 грн за квітень 2010 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що між ДП «Ковалівський спиртовий завод» (покупцем) та продавцями ТзОВ «Житлоукрбуд-5», ПП «Укрбудінвест плюс», а також із СГ « Кулеші М.М .» були укладені договори на постачання ними меляси бурякової з метою здійснення Підприємством своєї безпосередньої господарської діяльності, передбаченої його Статутом. Рельність господарких операцій між позивачем та контрагентами підтверджується наступними первинними документами: договорами, дотковими угодами, видатковими накладними, податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними. Кожен з вказаних контрагентів позивача на момент вчинення господарських операцій були наділені необхідним обсягом цивільної дієздатності, перебували на обліку як платники податків та були зареєстровані платниками податку на додану вартість. Кожна поставка окремих партій товару - меляси бурякової, оформлені належними первинними документами, що засвідчують факти виконання зобов`язань сторін за договорами. Враховуючи, що виробником меляси бурякової (патоки) є лише цукрові заводи, то факт наявності договірних відносин щодо продажу меляси між ТОВ «Житлоукрбуд-5» і ТОВ «Чортківський цукровий завод» свідчить про фактичну можливість купівлі спірного товару та її подальшого перепродажу.

Перевіркою СФГ « Кулеші М.М. » не встановлено розбіжностей з відомостями, отриманими від ДП «Ковалівський спиртовий завод», який мав правові відносини з платником податків; перевіркою СФГ « Кулеші М. М.» встановлено відображення в податковому обліку результатів господарських відносин відповідно до відомостей, отриманих від ДП «Ковалівський спиртовий завод», який мав правові відносини з платником податків.

Отже, кожна з поставок меляси бурякової була оформлена видатковими накладними, які містять необхідні реквізити та відомості про зміст господарської операції у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704. Факт перевезення підтверджується товарно-транспортними накладними, з яких слідує, що відвантаження здійснювалось в місті Ланівці Лановецького району Тернопільської області, в селищі міського типу Козова Козівського району Тернопільської області та в місті Чорткові Чортківського району Тернопільської області та доставлялось в село Ковалівка Монастириського району Тернопільської області транспортом ДП «Ковалівський спиртовий завод». Викладені обставини підтверджують наявність руху активів від виробника меляси (цукрові заводи) через посередників (ПП «Укрбудінвест плюс», ТОВ «Житлоукрбуд-52, СФГ « Кулеші М.М. ») до кінцевого споживача (ДП «Ковалівський спиртовий завод»), що обумовлює реальність здійснення господарських операцій.

На момент здійснення господарських операцій з позивачем його контрагенти були зареєстровані у встановленому порядку, не були виключені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебували як платники податків на обліку в органах державної фіскальної служби та були зареєстрованими платниками податку на додану вартість.

Разом з тим, суд першої інстанції звертає увагу, що відсутність ресурсів у контрагентів позивача не свідчить про одержання податкової вигоди покупцем і безпідставне формування податкового кредиту з ПДВ.

Контролюючим органом не доведено, що у ДП «Ковалівський спиртовий завод» та його контрагентів не було реальної можливості здійснювати оспорювані господарські операції з урахуванням часу, місцезнаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для поставки меляси бурякової. Докази долучені до матеріалів адміністративної справи свідчать, що відбувся фактичний рух активів та зміни в їх майновому стані. Досліджені факти вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту, підтверджують фактичне здійснення господарських операції між суб`єктом господарювання та його контрагентами, які були спрямованні на реальне настання правових наслідків.

Поряд з цим, посилання податкового органу на те, що, СФГ « Кулеші М.М .» не сплатило ПДВ за господарськими операціями з ДП «Ковалівський спиртовий завод» судом до уваги не беруться, оскільки податковий орган сам же зазначає, сільськогосподарські товаровиробники ПДВ до бюджету з реалізованої власної сільськогосподарської продукції не сплачують.

Факт порушення кримінальних справ (відносно господарюючих суб`єктів), а також отримання пояснень посадових осіб контрагентів в рамках кримінальних проваджень, за якими відсутні вироки, які (пояснення) не були підтверджені під час розгляду справи, не є належними доказами, які підтверджують факт відсутності реальних правових наслідків господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Отже, у даній справі податковим органом не доведено недобросовісності платника податків ДП «Ковалівський спиртовий завод», а вчиненні ним господарські операції з ТОВ «Житлоукрбуд-52», ПП «Укрбудінвест плюс» та СГ « Кулеші М. М.» не викликають сумніву у їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту. Внаслідок проведення таких операцій платник податків дійсно мав намір отримати прибуток, а не вигоду виключно чи переважно за рахунок неправильного формування податкового кредиту з ПДВ. Матеріали справи містять всі необхідні документи на підтвердження того, що придбання товарно-матеріальних цінностей підприємством та формування податкового кредиту здійснено по операціях, що фактично виконані, та підтверджують з рух активів. Позивачем дотримані умови бюджетного відшкодування з ПДВ на суму на суму 122732,00 грн., яке заявлене до відшкодування у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2010 року

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його прийнятим із невідповідністю висновків суду обставинам справи, Головне управління ДФС у Тернопільській області оскаржило його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що на підставі наданих для перевірки первинних документів щодо здійснення фінансово-господарської діяльності ДП «Ковалівський спиртовий завод» та його постачальників, не підтверджено здійснення операцій із реалізації товарів. Так, для постачальників ТОВ «Житлоукрбуд-5», ПП «Укрбудінвест плюс» такі операції виходили за межі видів діяльності, які були відображені у відомостях про юридичних осіб у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців. У ПП «Укрбудінвест плюс» були відсутні основні засоби, у тому числі склади та будь-які ємності для зберігання меляси; у штаті ТОВ «Житлоукрбуд-5» обліковується лише одна людина - ОСОБА_4 (засновник, директор та головний бухгалтер), який одночасно є працівником підприємства. Оскільки пунктом 3.2 додаткових угод до договору, укладеного позивачем з СГ « Кулеші М.М. », обов`язок поставки товару (меляси) був покладений на позивача, то відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), на нього покладався обов`язок оформлення товарно-транспортних накладних.

Апелянт стверджує, що у силу відсутності у постачальників основних засобів, в тому числі складських приміщень чи будь-яких ємностей, придатних для зберігання меляси, та робочої сили продавці не мали змоги прийняти та поставити мелясу позивачу. Також встановлено, що ТОВ «Цукровий завод Ланівці», зокрема з якого завозилась меляса бурякова позивачу, не здійснювало будь-яких господарських операцій з СГ « Кулеші М.М. » та ДП «Ковалівський спиртовий завод».

Відтак, апелянт вважає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст.313 КАС України.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ДП «Ковалівський спиртовий завод» з 25.12.1991 зареєстроване як юридична особа, знаходиться на обліку як платник податків у Бучацькій об`єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області, зареєстроване платником податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №26562581, виданого 22.04.2004 року.

У період з 02.06.2010 по 15.06.2010 інспекторами Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції, на підставі наказу від 11.05.2010 № 122 та направлень на проведення перевірки, проведено позапланову виїзну перевірку ДП «Ковалівський спиртовий завод» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за березень 2010 року, яка виникла за рахунок від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), що декларувалось за лютий 2010 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 21.06.2010 № 260/23-00375059, згідно висновків якого перевіркою встановлено порушення позивачем вимог абзацу 1 пункту 1.4 статті 1, пункту 1.8 статті 1, абзацу 4 підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7, підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», абзацу 38 частини другої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, статей 203, 228 Цивільного кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування по декларації з податку на додану вартість за березень 2010 року на суму 122733,00 грн. В акті перевірки вказано, зокрема, що підприємство неправомірно сформувало податковий кредит по господарських операціях з ТОВ «Житлоукрбуд-5», ПП «Укрбудінвест плюс» та СГ « Кулеші М. М.», оскільки: при проведенні перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2010 року, яка виникла за рахунок від`ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось за січень 2010 року, посадові особи підприємства не пред`явили товарно-транспортних накладних, які підтверджують перевезення меляси, придбаної у лютому 2010 року у СГ « Кулеші М.М. », а згідно з розпискою головного бухгалтера підприємства, наданої в процесі проведення такої перевірки, було встановлено, що таких товарно-транспортних накладних не існує. Крім іншого, на запит Інспекції від 20.04.2010 № 2081 про надання пакету засвідчених копій документів, пов`язаних із визначенням суми бюджетного відшкодування за березень 2010 року (у тому числі й товарно-транспортних накладних) підприємство 31.03.2010 надало копії реєстру вхідних податкових накладних за лютий та засвідчені копії платіжних доручень, інших документів Підприємство не надало. Разом з цим, при проведенні цієї перевірки підприємство надало засвідчені копії товарно-транспортних накладних за лютий 2010 року, походження та фактичний час оформлення яких невідомий. За даними автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту за 2010 рік СГ « Кулеші М.М. » у податкових деклараціях з податку на додану вартість за 2010 рік податкові зобов`язання зі сплати податку на додану вартість не відображало, оскільки сільськогосподарські товаровиробники податок на додану вартість до бюджету з реалізованої власної сільськогосподарської продукції не сплачують. При цьому, меляса у СГ « Кулеші М.М. » була як власного виробництва, так у придбана у інших суб`єктів господарювання, проте СГ « Кулеші М. М.» весь оборот з меляси включало в декларацію з податку на додану вартість, по якій податок на додану вартість до бюджету не сплачується; оскільки згідно декларації з податку на прибуток ПП «Укрбудінвест плюс» не має основних фондів та розрахунок податку з власників транспортних засобів не подає, то зазначені обставини свідчать, що ПП «Укрбудінвест плюс» не могло виконати умови пункту 3.2 договору та поставити мелясу на адресу підприємства, з урахуванням того, що поставка меляси проводилась вантажним транспортом підприємства та найманим вантажним транспортом, оплату за яку здійснило підприємство; згідно інформації Пошуково-довідкової системи ДПА України основним видом діяльності ПП "Укрбудінвест плюс" є будівництво будівель (45.21.1), а місцем реєстрації є адреса: м. Чортків, вул. Подільська, 6, тоді як згідно відповіді Чортківського міського голови від 02.06.2010 за вих. № 706, наданої на запит податкового органу, за вказаною адресою зареєстровані магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» (СПД ФО ОСОБА_5 ) та Чортківський спортивно-технічний клуб ТСО України; згідно інформації Пошуково-довідкової системи ДПА України та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.05.2010 видами діяльності, які ТОВ «Житлоукрбуд-5», є: будівництво будівель (45.21.1), роздрібна торгівля залізними виробами (52.46.0), оптова торгівлі будівельними матеріалами (51.53.2) - основний вид діяльності, діяльність автомобільного вантажного транспорту (60.24.0), виробництво виробів з бетону для будівництва (26.61.0), а місцем реєстрації є адреса: м. Чортків, вул. Подільська, 6 , тоді як згідно відповіді Чортківського міського голови від 02.06.2010 за вих. № 706, наданої на запит податкового органу, за вказаною адресою зареєстровані магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» (СПД ФО ОСОБА_5 ) та Чортківський спортивно-технічний клуб ТСО України; у штаті ТОВ «Житлоукрбуд-5» обліковується лише одна людина - ОСОБА_4 (засновник, директор та головний бухгалтер), який одночасно є працівником Підприємства; на посвідченні про якість патоки, виданому ВАТ «Чортківський цукровий завод» для ТОВ «Житлоукрбуд-5», не вказано номер партії, дату проведення випробувань, позначення стандарту, а також відсутній штамп із позначенням «На вміст токсичних елементів перевірено», як це передбачено ДСТУ 3696-98.

На вказаний акт перевірки ДП «Ковалівський спиртовий завод» подані заперечення, за результатами розгляду яких висновки акту перевірки були залишені податковим органом без змін.

На підставі вказаного акта перевірки Бучацька міжрайонна державна податкова інспекція 05.07.2010 прийняла податкове повідомлення-рішення № 76//0, яким зменшила позивачу суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість за березень 2010 року на 122732,00 грн.

Також встановлено, що між ДП «Ковалівський спиртовий завод» (покупцем) та продавцями ТзОВ «Житлоукрбуд-5», ПП «Укрбудінвест плюс», а також із СГ « Кулеші М.М. » були укладені договори на постачання ними меляси бурякової з метою здійснення Підприємством своєї безпосередньої господарської діяльності, передбаченої його Статутом.

Так, 09.10.2008 між ДП «Ковалівський спиртовий завод» (покупцем) і ПП «Укрбудінвест плюс» (продавець) укладено договір на поставку окремими партіями меляси бурякової, 29.05.2009 укладено додаткову угоду №1 до договору №8 від 09.10.2008 про поставку меляси бурякової у загальній кількості 3000 тон на загальну суму 2130000,00 грн, за ціною 710,00 грн за 1 т (том 1 а.с.132-133). На виконання цього договору позивач у червні 2009 року отримав 326,10 т. меляси на загальну суму 231680,10 грн, у тому числі ПДВ 38 613,35 грн, що підтверджується видатковою накладною від 22.06.2009 (том 1 а.с.134). На вказану фінансово-господарську операцію ПП «Укрбудінвест плюс» виписано податкову накладну №14 від 22.06.2009 на суму 231680,10 грн, у тому числі ПДВ 38613,35 грн (том 1 а.с.146). Оплата за вказаний товар проведена позивачем 03.02.2010 у безготівковій формі в частині 27200 грн, у тому числі ПДВ 4533,33 грн, згідно з платіжним дорученням № 80 від 03.02.2010 (том 1 а.с.135). По даній господарській операції ПДВ у загальній сумі 38613,35 грн включений ДП «Ковалівський спиртовий завод» у податковий кредит з ПДВ за червень 2009, а у березні 2010 до складу бюджетного відшкодування віднесено ПДВ у сплаченій частині в сумі 4533,33 грн.

Як вбачається із Статуту ПП «Укрбудінвест плюс», який пройшов державну реєстрацію 16.10.2006, предметом господарської діяльності підприємства є широкий спектр видів різної діяльності, серед якої гуртова та роздрібна торгівля, в тому числі продовольчими чи непродовольчими товарами; агентська, комісійна, консигнаційна, брокерська, ділерська, торгово-закупівельна, постачально-збутова, посередницька діяльність на території України та за її межами тощо (розділ 3 Статуту, том 1 а.с.122-129). Наведене спростовує твердження Інспекції про те, що продаж меляси бурякової не відповідає зареєстрованим видам економічної діяльності підприємства; податковим органом враховано лише окремі види діяльності, які були зазначені у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо цього контрагента.

Матеріали адміністративної справи щодо даної господарської операції містять докази транспортування (перевезення) меляси: товарно-транспортні накладні за червень 2009 року за №1-№9 із зазначенням відомостей про автопідприємство ПП Наконечний, замовника, вантажовідправника ТОВ «Галс ЛТД», вантажоодержувача ДП «Ковалівський спиртовий завод», переадресування ПП «Укрбудінвест плюс», відомостей про автомобіль, ватаж, відпуск меляси, пункт навантаження та розвантаження (том 1 а.с.136-145).

Крім того, 09.10.2008 укладено договір між ДП «Ковалівський спиртовий завод» (покупець) і ТзОВ «Житлоукрбуд-5» про поставку окремими партіями власним транспортом з цукрових заводів мелясу бурякову; до договору укладено додаткові угоди №7 від 02.10.2009, №2 від 05.01.2010, №4 від 20.01.2010 про поставку меляси бурякової в загальній кількості 4000 т на загальну суму 3000000,00 грн за ціною 750,00 грн за тонну, 800 т на загальну суму 688000,00 грн за ціною 860,00 грн за тонну, 100 т на загальну суму 92500,00 грн за ціною 925,00 грн за тонну відповідно (том 1 а.с.99-102). На виконання цього договору позивач у лютому 2010 року отримав по двох видаткових накладних від 09.02.2010 та 15.02.2010 мелясу у кількості 152,190 т на загальну суму 117186,30 грн, у тому числі ПДВ 19531,05 грн, та 100 т на загальну суму 77000,00 грн, у тому числі ПДВ 12833,33 грн відповідно (том 1 а.с.104-105). На вказану поставку ТОВ «Житлоукрбуд-5» виписало податкові накладні № 4 від 09.02.2010 на суму 117186,30 грн, у тому числі ПДВ 19531,05 грн, №5 від 15.02.2010 на суму 74892,00 грн, у тому числі ПДВ 12482,00 грн, №6 від 15.02.2010 на суму 2108,00 грн, у тому числі ПДВ 351,33 грн (том 1 а.с.119-121). Оплата за вказаний товар проведена позивачем 03.02.2010 та 10.02.2010 на підставі платіжних доручень №88, №100 на суму 75000,00 грн та 76000,00 грн відповідно (том 1 а.с.103). По даній господарській операції ПДВ у загальній сумі 32364,38 грн включений ДП «Ковалівський спиртовий завод» у податковий кредит з ПДВ за лютий 2010, а у березні 2010 до складу бюджетного відшкодування віднесено ПДВ у сплаченій частині в сумі 25166,67 грн.

Як вбачається із Статуту ТзОВ «Житлоукрбуд-5», який пройшов державну реєстрацію 30.06.2009, предметом господарської діяльності підприємства є широкий спектр різних видів діяльності, серед якої торгово-посередницька та торгово-закупівельна діяльність, виїзна, комісійна, гуртово-роздрібна, дрібно-роздрібна торгівля продовольчими та непродовольчими товарами; посередницька діяльність на комерційній основі, інші види діяльності не заборонені законом (розділ 5 Статуту, том 1 а.с.185-191). Наведене спростовує твердження Інспекції про те, що продаж меляси бурякової не відповідає зареєстрованим видам економічної діяльності підприємства; податковим органом враховано лише окремі види діяльності, які були зазначені у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо цього контрагента.

Матеріали адміністративної справи щодо даної господарської операції містять докази транспортування (перевезення) меляси: товарно-транспортні накладні за лютий 2010 року за №64-72, №74-№77 із зазначенням відомостей про автопідприємство, замовника, вантажоодержувача - ДП «Ковалівський спиртовий завод», вантажовідправника ДП «Ковалівський спиртовий завод», відомостей про автомобіль, причеп, ватаж, відпуск меляси, пункт навантаження та розвантаження (том 1 а.с.106-118).

09.10.2008 між ДП «Ковалівський спиртовий завод» (покупець) і СГ « Кулеші М.М .» укладено договір про поставку окремими партіями з українських цукрових заводів меляси бурякової у кількості 4000 т на загальну суму 2800000,00 грн за ціною 700,00 грн за тонну (том 1 а.с.36). 29.12.2009 та 04.01.2010 укладено додаткові угоди №22 та №1 про поставку меляси бурякової в загальній кількості 200 т на загальну суму 170000,00 грн за ціною 850,00 грн за тонну, 800 т на загальну суму 688000,00 грн за ціною 860,00 грн за тонну, 1000 т на загальну суму 850000,00 грн за ціною 850,00 грн за тонну відповідно (том 1 а.с.30, 37). На виконання цього договору та додаткових угод позивач у лютому 2010 року отримав по видаткових накладних від 03.02.2010 мелясу у кількості 74,630 т на загальну суму 63435,50 грн, у тому числі ПДВ 10572,58 грн, від 04.02.2010 мелясу у кількості 37,630 т на загальну суму 31985,50 грн, у тому числі ПДВ 5330,90 грн, від 05.02.2010 - у кількості 38990 т на загальну суму 33141,50 грн, у тому числі ПДВ 5523,58 грн, від 06.02.2010 - у кількості 80,350 т на загальну суму 66759,00 грн, у тому числі ПДВ 11126,50 грн, від 09.02.2010 - у кількості 74,630 т на загальну суму 68297,50 грн, у тому числі ПДВ 11382,92 грн, від 10.02.2010 - у кількості 20,680 т на загальну суму 17578,00 грн, у тому числі ПДВ 2929,67 грн, 10.02.2010 - у кількості 78,860 т на загальну суму 69396,80 грн, у тому числі ПДВ 11566,14 грн, від 12.02.2010 - у кількості 20,000 т на загальну суму 17600,00 грн, у тому числі ПДВ 2933,33 грн, 13.02.2010 - у кількості 43,060 т на загальну суму 37892,80 грн, у тому числі ПДВ 6315,47 грн, від 14.02.2010 - у кількості 42,000 т на загальну суму 36960,00 грн, у тому числі ПДВ 6160,00 грн, від 15.02.2010 - у кількості 78,110 т на загальну суму 68736,80 грн, у тому числі ПДВ 11456,14 грн, від 16.02.2010 - у кількості 39,510 т на загальну суму 34768,80 грн, у тому числі ПДВ 5794,80 грн, 17.02.2010 - у кількості 40,000 т на загальну суму 35200,00 грн, у тому числі ПДВ 5866,67 грн, від 19.02.2010 - у кількості 21,700 т на загальну суму 18662,00 грн, у тому числі ПДВ 3110,33 грн (том 1 а.с.38-44).

На вказані поставки СГ « Кулеші М.М. » виписало податкові накладні від 03.02.2010 №16 на загальну суму 63435,50 грн, у тому числі ПДВ 10572,58 грн, від 04.02.2010 № 17 на загальну суму 31985,50 грн, у тому числі ПДВ 5330,90 грн, від 05.02.2010 №18 на загальну суму 33141,50 грн, у тому числі ПДВ 5523,58 грн, від 06.02.2010 №19 на загальну суму 66759,00 грн, у тому числі ПДВ 11126,50 грн, від 09.02.2010 №20 на загальну суму 68297,50 грн, у тому числі ПДВ 11382,92 грн, від 10.02.2010 №21 на загальну суму 17578,00 грн, у тому числі ПДВ 2929,67 грн, 10.02.2010 №22 на загальну суму 69396,80 грн, у тому числі ПДВ 11566,14 грн, від 12.02.2010 №23 на загальну суму 17600,00 грн, у тому числі ПДВ 2933,33 грн, 13.02.2010 №24 на загальну суму 37892,80 грн, у тому числі ПДВ 6315,47 грн, від 14.02.2010 №25 на загальну суму 36960,00 грн, у тому числі ПДВ 6160,00 грн, від 15.02.2010 №26 на загальну суму 68736,80 грн, у тому числі ПДВ 11456,14 грн, від 16.02.2010 №27 на загальну суму 34768,80 грн, у тому числі ПДВ 5794,80 грн, 17.02.2010 №28 на загальну суму 35200,00 грн, у тому числі ПДВ 5866,67 грн, від 19.02.2010 №29 на загальну суму 18662,00 грн, у тому числі ПДВ 3110,33 грн (том 1 а.с. 45-58).

Оплата за вказаний товар проведена позивачем у безготівковому порядку відповідно до платіжних доручень № 87 від 03.02.2010 на суму 85000,00 грн, №90 від 04.02.2010 на суму 80000,00 грн №93 від 09.02.2010 на суму 110000,00 грн, №101 від 10.02.2010 на суму 88000,00 грн, №110 від 11.02.2010 на суму 87200,00 грн, № 113 від 12.02.2010 на суму 88000,00 грн, №123 від 17.02.2010 на суму 15000,00 грн, №214 від 18.02.2010 на суму 5000,00 (том 1 а.с.31-35).

По даній господарській операції ПДВ у загальній сумі 100069,05 грн включений ДП «Ковалівський спиртовий завод» у податковий кредит з ПДВ за лютий 2010, а у березні 2010 до складу бюджетного відшкодування віднесено ПДВ у сплаченій частині в сумі 93033,33 грн.

Матеріали адміністративної справи щодо даної господарської операції містять докази транспортування (перевезення) меляси: товарно-транспортні накладні за лютий 2010 року за №35-№73 із зазначенням відомостей про автопідприємство, замовника, вантажоодержувача - ДП «Ковалівський спиртовий завод», вантажовідправника СГ « Кулеші М.М.», відомостей про автомобіль, причеп, ватаж, відпуск меляси, пункт навантаження та розвантаження (том 1 а.с.59-97).

Кожен з контрагентів позивача ТОВ «Укрбудінвест плюс», ТОВ «Житлоукрбуд-5», СГ « Кулеші М.М. » на момент вчинення господарських операцій були наділені необхідним обсягом цивільної дієздатності, перебували на обліку як платники податків та були зареєстровані платниками податку на додану вартість (том 1 а.с.130-131, 134-196, 155, 158, 217-219). Кожна поставка окремих партій товару - меляси бурякової, оформлені належними первинними документами, що засвідчують факти виконання зобов`язань сторін за договорами.

Із довідки Державної податкової інспекції в Чортківському районі про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Житлоукрбуд-5» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником ДП «Ковалівський спиртовий завод» за лютий 2010 року вбачається, що постачальником реалізованої продукції є ВАТ «Чортківський цукровий завод». Перевіркою ТОВ «Житлоукрбуд-5» не встановлено розбіжностей з відомостями, отриманими від ДП «Ковалівський спиртовий завод», який мав правові відносини з платником податків; перевіркою ТОВ «Житлоукрбуд-5» встановлено відображення в податковому обліку результатів господарських відносин відповідно до відомостей, отриманих від ДП «Ковалівський спиртовий завод», який мав правові відносини з платником податків (том 1 а.с.159-160).

Відповідно до відомостей довідки Державної податкової інспекції в Чортківському районі про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Чортківський цукровий завод» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «Житлоукрбуд-5» за період з 01.01.2010 по 31.01.2010, поставка патоки з ТОВ "Чортківський цукровий завод" на ТОВ "Житлоукрбуд-5" проводилась на підставі угоди та накладних №2 від 11.01.2010, № 3 від 12.01.2010, №5 від 13.01.2010, № 6 від 18.01.2010, №8 від 22.01.2010 у кількості 31,280 т, 58,680 т, 81,600 т, 134,040 т, 240,960 т відповідно. Поставка проведена на загальну суму 353916,66 грн, у тому числі ПДВ 70783,34 грн. Суми податку на додану вартість по податкових накладних включено до податкових зобов`язань відповідного періоду, відображених у реєстрі видаткових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за січень 2010 року. Реалізовану продукцію одержував за довіреностями від 11.01.2010 та 20.01.2010, що видана ТОВ "Житлоукрбуд-5", особисто ОСОБА_4 . Транспортування товару та вантажні роботи проводилися за рахунок покупця. Розрахунки проводились у безготівковій формі, заборгованість відсутня. ТОВ «Чортківський цукровий завод» є виробником бурякової меляси (патоки). Перевіркою ТОВ «Чортківський цукровий завод» не встановлено розбіжностей з відомостями, отриманими від ТОВ «Житлоукрбуд-5», який мав правові відносини з платником податків; перевіркою ТОВ «Чортківський цукровий завод» встановлено відображення в податковому обліку результатів господарських відносин відповідно до відомостей, отриманих від ТОВ «Житлоукрбуд-5», який мав правові відносини з платником податків (том 1 а.с.161).

Враховуючи, що виробником меляси бурякової (патоки) є лише цукрові заводи, то факт наявності договірних відносин щодо продажу меляси між ТОВ «Житлоукрбуд-5» і ТОВ «Чортківський цукровий завод» свідчить про фактичну можливість купівлі спірного товару та її подальшого перепродажу.

Відповідно до інформації, зазначеної в довідці Державної податкової інспекції в Рогатинському районі Івано-Франківської області від 20.04.2010 №5/152/22172888 про результати невиїзної документальної (камеральної) перевірки СФГ « Кулеші М.М. » з питань правових відносин з ДП «Ковалівський спиртовий завод" за лютий 2010, у лютому 2010 року СФГ « Кулеші М.М .» відпущено на ДП «Ковалівський спиртовий завод» власну продукцію (мелясу) згідно з податковими накладними: від 03.02.2010 № 16, від 04.02.2010 №17, від 05.02.2010 №18, від 06.02.2010 №19, від 09.02.2010 №20, від 10.02.2010 №21 та №22, від 12.02.2010 №23, 13.02.2010 №24, від 14.02.2010 №25, від 15.02.2010 №26, від 16.02.2010 №27, від 17.02.2010 №28, від 19.02.2010 №29, на загальну суму без ПДВ 5000345,15 грн, сума ПДВ склала 100069,05 грн (том 1 а.с.164). Перевіркою СФГ « Кулеші М.М. » не встановлено розбіжностей з відомостями, отриманими від ДП «Ковалівський спиртовий завод», який мав правові відносини з платником податків; перевіркою СФГ « Кулеші М. М.» встановлено відображення в податковому обліку результатів господарських відносин відповідно до відомостей, отриманих від ДП "Ковалівський спиртовий завод", який мав правові відносини з платником податків (том 1 а.с.161).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що кожна з поставок меляси бурякової була оформлена видатковими накладними, які містять необхідні реквізити та відомості про зміст господарської операції у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704. Факт перевезення підтверджується товарно-транспортними накладними, з яких слідує, що відвантаження здійснювалось в місті Ланівці Лановецького району Тернопільської області, в селищі міського типу Козова Козівського району Тернопільської області та в місті Чорткові Чортківського району Тернопільської області та доставлялось в село Ковалівка Монастириського району Тернопільської області транспортом ДП «Ковалівський спиртовий завод».

Викладені обставини підтверджують наявність руху активів від виробника меляси (цукрові заводи) через посередників (ПП «Укрбудінвест плюс», ТОВ «Житлоукрбуд-5», СФГ « Кулеші М. М.») до кінцевого споживача (ДП «Ковалівський спиртовий завод»), що обумовлює реальність здійснення господарських операцій.

На момент здійснення господарських операцій з позивачем його контрагенти були зареєстровані у встановленому порядку, не були виключені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебували як платники податків на обліку в органах державної фіскальної служби та були зареєстрованими платниками податку на додану вартість.

Виходячи з положень п.1.7, п.1.8 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на момент виникнення правовідносин), податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом. Бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв`язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Абзацами 3, 4 підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно абзацу 1 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від`ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду.

Таким чином, в Законі чітко передбачено, що бюджетному відшкодуванню підлягає та частина від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) саме у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов`язане не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов`язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту та донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість. Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит.

Відповідачем не було встановлено та доведено суду, що відомості, які містяться в поданих документах, неповні, недостовірні та суперечливі або вони є наслідком укладання нікчемного правочину, що спростовується наданими податковими накладними та іншими документами.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції відповідачем не надано вироку або іншого рішення суду, прийнятого в рамках кримінального провадження, відносно посадових осіб позивача або його контрагентів, яким би встановлювались обставини протиправної діяльності цих осіб та підприємств з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди за спірними операціями або реєстрації/перереєстрації підприємства - контрагента позивача на підставних осіб.

Згідно частини четвертої статті 57 Господарського кодексу України статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного капіталу та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.

Відтак, належним доказом, що визначає предмет діяльності суб`єкта господарювання є саме статут юридичної особи, а не витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з відомостями про юридичну особу.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними покликання апелянта на відсутність трудових та матеріальних ресурсів у контрагентів, оскільки суб`єкти господарювання не обмежені в можливості залучати третіх осіб для виконання робіт, надання послуг. Так, контрагент може для виконання певних видів робіт або надання послуг укладати договори з фізичними особами-підприємцями, залучати працівників через компанії, які надають аутсорсингові (аутстафінгові) послуги (оренда персоналу). Аналогічно і щодо основних засобів, які можуть бути у користуванні за договорами оренди, лізингу тощо. В комерційній діяльності виконання поставок, надання послуг не обов`язково вимагає наявності власних основних засобів та транспортних засобів, значної кількості персоналу. Звичаями ділового обороту встановлені й інші можливості залучення матеріальних та трудових ресурсів без реєстрації в уповноважених органах.

Такі обставини контролюючий орган не перевіряв, а тому відсутність ресурсів у контрагентів позивача не свідчить про одержання податкової вигоди покупцем і безпідставне формування податкового кредиту з ПДВ. На такі обставини звертає увагу Верховний Суд у постановах № 810/2741/17 від 24.01.2019, №825/2387/18 від 11.06.2019.

Крім того, причиною формальної відсутності необхідних трудових ресурсів у контрагента може бути порушення ним трудового та податкового законодавства через неоформлення працівників. Як вбачається з акту перевірки від 21.06.2010 року та письмових пояснень відповідача інформація про трудові та матеріальні ресурси у контролюючого органу зроблена лише на підставі аналізу баз даних податкового органу та податкової звітності платника податків, без фактичного дослідження за місцем здійснення господарської діяльності платника податків.

Контролюючим органом не доведено, що у ДП «Ковалівський спиртовий завод» та його контрагентів не було реальної можливості здійснювати оспорювані господарські операції з урахуванням часу, місцезнаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для поставки меляси бурякової. Докази долучені до матеріалів адміністративної справи свідчать, що відбувся фактичний рух активів та зміни в їх майновому стані.

Досліджені факти вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту, підтверджують фактичне здійснення господарських операції між суб`єктом господарювання та його контрагентами, які були спрямованні на реальне настання правових наслідків.

Щодо посилання відповідача на те, що за місцем реєстрації ПП «Укрбудінвест плюс» (місто Чортків, вулиця Подільська, 6) знаходиться Чортківський спортивно-технічний клуб ТСО «України», що встановлено на підставі відповіді Чортківського міського голови від 02.06.2010, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали адміністративної справи містять копію договору оренди, укладеного 31.10.2009 між Чортківським спортивно-технічним клубом ТСО «України» (власником) та ПП «Укрбудінвест плюс» (орендарем), предметом якого є надання у користування на умовах оренди приміщення на першому поверсі адміністративного будинку, загальною площею 20 м кв по вулиці Подільська , 6 , де буде розміщено дирекцію підприємства, строк дії договору з 01.11.2009 по 31.10.2010. Додатком до договору є акт передачі-приймання приміщення від 31.10.2009.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що іакт порушення кримінальних справ (відносно господарюючих суб`єктів), а також отримання пояснень посадових осіб контрагентів в рамках кримінальних проваджень, за якими відсутні вироки, які (пояснення) не були підтверджені під час розгляду справи, не є належними доказами, які підтверджують факт відсутності реальних правових наслідків господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Такий висновок зроблений Верховним Судом у постановах від 09.03.2019 у справі №826/9534/17 (адміністративне провадження №К/9901/50915/18), від 20.03.2019 справа №826/7946/14 (адміністративне провадження №К/9901/4504/18).

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковим органом не доведено недобросовісності платника податків ДП «Ковалівський спиртовий завод», а вчиненні ним господарські операції з ТОВ «Житлоукрбуд-5», ПП «Укрбудінвест плюс» та СГ « Кулеші М. М.» не викликають сумніву у їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту. Внаслідок проведення таких операцій платник податків дійсно мав намір отримати прибуток, а не вигоду виключно чи переважно за рахунок неправильного формування податкового кредиту з ПДВ. Матеріали справи містять всі необхідні документи (податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, товаро-транспортні накладні) на підтвердження того, що придбання товарно-матеріальних цінностей позивачем та формування податкового кредиту здійснено по операціях, що фактично виконані, та підтверджують з рух активів. ДП «Ковалівський спиртовий завод» дотримані умови бюджетного відшкодування з ПДВ на суму на суму 122732,00 грн., яке заявлене до відшкодування у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2010 року.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правомірно визнано протиправним та скасовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача № 76//0 від 05.07.2010, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 122732,00 грн. за квітень 2010 року.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст.308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2019 року у справі №2-а-2644/10/1970 за позовом Державного підприємства «Ковалівський спиртовий завод» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. Б. Хобор
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 27.11.2019.