Справа № 818/883/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2019 року

Київ

справа № 818/883/16

адміністративне провадження № К/9901/32052/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року (колегія у складі суддів Прилипчука О.А., Бондаря С.О., Соколова В.М.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року (колегія у складі суддів: Любчич Л.В., Спаскіна О.А., Бондара В.О.) у справі № 818/883/16 за позовом Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради до Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради (надалі позивач, Підприємство) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду із позовом до Державної фіскальної служби України (надалі відповідач, податковий орган) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання: зарахувати шляхом збільшення в системі електронного адміністрування ПДВ суму поповнення електронного рахунку; збільшити суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; збільшити "загальну суму поповнення з поточного рахунку платника рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунка в системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування, відкритого для перерахування коштів на його спеціальний рахунок, відкритий в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів".

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що незважаючи на проведені розрахунки згідно платіжного доручення № 11 від 31 серпня 2015 року на суму 1 822 041,08 грн, платіжного доручення № 17 від 31 серпня 2015 року на суму 627 497,00 грн та платіжного доручення № 34 від 10 грудня 2015 року на суму 1 369 106,62 грн до цього часу сума 3 818 644,70 грн не врахована на електронному рахунку Підприємства № НОМЕР_1 в системі електронного адміністрування ПДВ, та не збільшені відповідні показники.

Сумський окружний адміністративний суд постановою від 16 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року, позов задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність податкового органу щодо незарахування шляхом не збільшення в системі електронного адміністрування ПДВ суми поповнення електронного рахунку № НОМЕР_1 на 3 818 644,70 грн, не збільшення «суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» на 3 818 644,70 грн та не збільшення «загальної суми поповнення з поточного рахунку платника рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунка в системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування, відкритого для перерахування коштів на його спеціальний рахунок, відкритий в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів» на 3 818 644,70 грн, відповідно до договорів № 1/375 від 29 липня 2015 року, № 8/375 від 13 серпня 2015 року та № 24/375 від 8 грудня 2015 року «Про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 375».

Зобов`язав податковий орган зарахувати шляхом збільшення в системі електронного адміністрування ПДВ суму поповнення електронного рахунку № НОМЕР_1 на 3 818 644,70 грн, збільшити «суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» на 3 818 644,70 грн та збільшити «загальну суму поповнення з поточного рахунку платника рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунка в системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування, відкритого для перерахування коштів на його спеціальний рахунок, відкритий в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів» на 3 818 644,70 грн, відповідно до договорів № 1/375 від 29 липня 2015 року, № 8/375 від 13 серпня 2015 року та № 24/375 від 8 грудня 2015 року «Про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 375».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з доводами якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не є учасником правовідносин, що склалися між ДФС України та Державною казначейською службою України в зв`язку з виконанням вимог досліджених нормативних актів. Право позивача не може залежати від неузгодженості дій зазначених органів. Враховуючи викладене, саме ДФС зобов`язана збільшити суму поповнення електронного рахунку позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Такий обов`язок ДФС України виконаний не був, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Доводи касаційної скарги дослівно повторюють доводи апеляційної скарги.

У запереченні на касаційну скаргу Підприємство погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що Підприємством отримано субвенцію у відповідності з пунктом 16 статті 14 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», та Порядку та Умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 375, на загальну суму 3 818 644,70 грн, у тому числі:

- у сумі 1 822 041,08 грн, згідно з договором № 1/375 від 29 липня 2015 року «Про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 4 червня 2015 року № 375», укладеного між сторонами: ГУДКСУ у Сумській області; Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації; Департаментом фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради; департаментом інфраструктури міста Сумської міської ради; Підприємством;

- у сумі 627 497,00 грн, згідно з договором № 8/375 від 13 серпня 2015 року «Про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 4 червня 2015 року № 375», укладеного між сторонами: ГУДКСУ у Сумській обл.; Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації; Департаментом фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради; департаментом інфраструктури міста Сумської міської ради; Підприємством;

- у сумі 1 369 106,62 грн, згідно з договором № 24/375 від 8 грудня 2015 року «Про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 4 червня 2015 року № 375», укладеного між сторонами: ГУДКСУ у Сумській обл.; Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації; Департаментом фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради; департаментом інфраструктури міста Сумської міської ради; Підприємством.

Отримані кошти Підприємство, на виконання умов вищевказаних договорів, перерахувало до загального фонду державного бюджету для погашення податкового боргу з податку на додану вартість на загальну суму 3 818 644,70 грн, у тому числі:

- у сумі 1 822 041,08 грн згідно платіжного доручення № 11 від 31 серпня 2015 року для погашення податкового боргу з ПДВ;

- у сумі 627497,00 грн згідно платіжного доручення № 17 від 31 серпня 2015 року для погашення податкового боргу з ПДВ;

- у сумі 1 369 106,62 грн згідно платіжного доручення № 34 від 10 грудня 2015 року для погашення податкового боргу з ПДВ.

Суди попередніх інстанцій встановили, що показники суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та загальна сума поповнення з поточного рахунку платника рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунка в системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування, відкритого для перерахування коштів на його спеціальний рахунок, відкритий в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів в системі електронного адміністрування ПДВ на суму 3 818 644,70 грн не збільшились.

У відповідності до положень статті 32 Закону України від 28 грудня 2014 року № 80 «Про державний бюджет України на 2015 рік», постанови КМУ № 375, якою затверджено Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах підприємствам, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та постанови Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 912 «Про внесення змін до Порядку та умов надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах» Підприємство отримало у 2015 році субвенцію з державного бюджету у розмірі 3 818 644,70 грн в рахунок погашення існуючої заборгованості з ПДВ, яка в повному обсязі направлена на сплату зобов`язань підприємства з податку на додану вартість.

Вказаний факт не є спірним між сторонами.

Також, в касаційній скарзі податковий орган погоджується з тим, що Податковим кодексом України передбачено збільшення суми реєстраційної суми платників податків за рахунок отримання ними з державного бюджету субвенцій та сплати за рахунок них податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Разом з тим податковий орган вважає, що не має підстав поповнити електронний рахунок Підприємства, оскільки не отримав від Державної казначейської служби України інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язання позивача.

Суд першої інстанції встановив, що на звернення позивача до Державної казначейської служби України, листом від 19 квітня 2016 року № 9-08/423-6880, остання повідомила підприємство, що починаючи з 21 грудня 2015 року надавало Державній фіскальні службі України інформацію щодо зарахованих за попередній день сум з податку на додану вартість за результатами проведених розрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 375. На підставі інформації Казначейства про проведення розрахунків Державна фіскальна служба України відповідно до пункту 9 Порядку повинна сформувати та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надіслати Казначейству коригуючі реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав але не більше суми проведених розрахунків. Проте, станом на 19 квітня 2016 року від ДФС України такі корегуючи реєстри не надходили (том 1 арк. с. 52).

Казначейство листом від 21 січня 2016 року № 10-08/151-1122 повідомило, що інформація щодо обробки коригуючих реєстрів відсутня (том 1, арк. с. 144).

TOB «Програміка», що є розробником програмного забезпечення ДФС, листом від 25 січня 2016 року № 02-15/2 підтвердило, що всі пакети коригуючих реєстрів типу 8 передані Казначейству 18 січня 2016 року, по всіх пакетах інформаційна система ДФС отримала відповідь про успішну доставку.

Додатково TOB «Програміка» проінформувало, що відповідно до документу «Доопрацювання АС «Є-Казна» щодо електронного адміністрування ПДВ, специфікації взаємодії з системами автоматизації Державної фіскальної служби» успішно переданим вважається пакет, який отримав відповідь від системи Казначейства зі статусом NEW в полі квитанції . Всі пакети коригуючих реєстрів з типом 8, передані Казначейству 18 січня 2016 року, отримали квитанцію зі статусом NEW, що зафіксовано в журналі передачі пакетів інформаційної системи ДФС (том 1 арк. с. 143).

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначені Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569.

За змістом пункту 9 цього Порядку у разі проведення органами Казначейства розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, за коригуючими реєстрами. Інформація про проведення таких розрахунків з податку надається Казначейством до Державної фіскальної служби у розрізі платників податку не пізніше наступного робочого дня з дати проведення таких розрахунків. На підставі інформації про проведення розрахунків, отриманої від Казначейства, ДФС формує та не пізніше наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надсилає Казначейству коригуючі реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, але не більше суми проведених розрахунків. У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство зменшує залишок узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомляє про це ДФС. ДФС на підставі інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, не пізніше наступного робочого дня з дати отримання такої інформації збільшує суму поповнення електронного рахунка такого платника податку на суму такого зменшення.

Буквальний аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що зазначеним Порядком визначено певний алгоритм дій органів Державної казначейської служби України та Державної фіскальної служби України з метою зарахування у поповнення електронного рахунка в системі електронного адміністрування податку на додану вартість коштів, отриманих платником податку в якості субвенції, з подальшим їх спрямуванням відповідно до закону про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що передача відповідних корегуючих реєстрів не доводить виконання органами ДФС України вимог постанови КМУ від 18 листопада 2015 року за № 967 «Про внесення змін до пункту 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість» в частині поповнення електронного рахунку платника податку на додану вартість, оскільки корегуючи реєстри так і не були оброблені.

Крім того, Суд погоджується з доводом судів першої та апеляційної інстанцій, що позивач не є учасником правовідносин, що склалися між ДФС України та Державної казначейської служби України в зв`язку з виконанням вимог наведених нормативних актів. Його право не може залежати від неузгодженості дій зазначених органів.

Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до повторення доводів апеляційної скарги, яким надано оцінку судом апеляційної інстанції, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, відповідачем не зазначено.

Згідно з ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

2. Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року у справі № 818/883/16 залишити в силі.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду