Справа № 320/497/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/497/19 Суддя першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Кучми А.Ю.,

при секретарі - Кузик О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області про визнання протиправними дії, скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області про визнання протиправними дії, скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ під час виконання службових обов`язків, відповідно до Закону України «Про міліцію» та «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 р. № 707, що оформлені листом від 03.05.2018 р. № 29/В-519;

- скасувати висновок додаткового службового розслідування від 25.09.2012 року ГУ МВС України в Київській області;

- зобов`язати скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги та подати його до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ під час виконання службових обов`язків, у розмірі чотирирічного грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про міліцію» та «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

21 листопада 2019 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 42379, ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої, позивач повністю заперечує проти задоволення апеляційної скарги, з висновком про додаткове службове розслідування за заявою позивача про виплату одноразової грошової допомоги, що було проведене 29.09.2012 року та відповідно до якого, висновки попередніх розслідувань підлягають спростуванню, ОСОБА_1 категорично не згодний.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до наданих позивачем довідок до актів огляду МСЕК та постанов військово-лікарських комісій ГУ МВС України у Київській області, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності - травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків, у зв`язку з чим позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 , видане ГУ МВС України в Київській області 22.04.1996 року.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації 11.11.2008 року, позивач є інвалідом ІІ групи.

З трудової книжки серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 в період з 27.03.1989 року по 10.09.1997 року проходив безперервну службу в Головному управлінні МВС України в Київській області.

Відповідно до витягу з наказу № 101 о/с від 05.09.1997 року згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_1 /н-456435/ - оперуповноваженого групи по боротьбі з незаконним обігом наркотиків Богуславського районного відділу з 10.09.1997 р. звільнено з кадрів МВС України у запас відповідно до ст. 64 п. «Б» (через хворобу).

З довідки до акта огляду МСЕК серії КИО-1 № 0386580 від 19.12.2012 року вбачається, що позивачу з 01.01.2013 року встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності - травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серії КИО-2 № 001683 від 28.12.2011 року передбачено, що у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 складає 70 %.

Відповідно до свідоцтва про хворобу Військово-лікарської комісії № 622/у від 12.08.1997 року позивачеві встановлено діагноз: віддалені наслідки закритої черепно-мозкової травми 1993 року в побуті у вигляді посттравматичного арахноїдиту з ліквородинамічним порушенням та церебрастинічним синдромом. Травма отримана внаслідок нещасного випадку, не пов`язана з виконанням службових обов`язків. Глухота на праве вухо. Лівосторонній кохдеарний неврит. Захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Постановою Військово-лікарської комісії ГУ МВС України в Київській області № 261/Зв від 19.06.2008 року позивачеві встановлено діагнози:

множинні уламкові поранення голови (ЗЧМТ, контузія - 1986 рік), лівої підлопатної області, спини та їх наслідки: шкіряні рубці в області голови зліва, в потиличній області, в лівій надлопаточній області, в області спини зліва розмірами 0,1 см х 0,5 см до 5,5 см х 0,3 см, - травма, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку;

глухота на праве вухо, лівосторонній базальний кохлеоневрит, - захворювання, пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Крім того, зазначеною постановою передбачено свідоцтво про хворобу Військово-лікарської комісії ГУ МВС м. Києва № 622/у від 12.08.1997 року в частині діагнозу: віддалені наслідки закритої черепно-мозкової травми 1993 року в побуті у вигляді посттравматичного арахноїдиту з ліквородинамічним порушенням та церебрастинічним синдромом, - травма отримана внаслідок нещасного випадку, не пов`язана з виконанням службових обов`язків - відмінити.

Відповідно до постанови Військово-лікарської комісії ГУ МВС України в Київській області № 347/Зв від 06.10.2011 року позивачу встановлено діагнози:

контузія внаслідок множинного осколкового поранення (1986 року) голови та тулуба, - поранення, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де проводились бойові дії;

віддалені наслідки закритої черепно-мозкової травми 1993 року у вигляді посттравматичного арахноїдиту з ліквородинамічними порушеннями та церебростинічним синдромом. Туговухість на праве вухо. Лівобічний кохлеарний неврит, - травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Крім того, зазначеною постановою постановлено відмінити постанову Військово-лікарської комісії ГУ МВС України в Київській області № 261/Зв від 19.06.2008 року.

Відповідно до висновків службового розслідування за заявою пенсіонера МВС України Власенка А.В. від 08.07.2011 року та додаткового службового розслідування від 06.03.2012 року тілесні ушкодження, які були отримані дільничим інспектором міліції Богуславського РВ ГУМВС України Київської області ОСОБА_1 та за результатами яких встановлено діагноз: ЗЧМТ з вегетативно-судинним синдромом і церебрастенією, неврит правового слухового нерва, глухота на праве вухо, лівосторонній базальний кохлеїт, дистонія сітківки з проявами алігоспазмів, отримані в період проходження служби в органах внутрішніх справ України при виконанні службових обов`язків, безпосередньо пов`язаних з охороною громадського порядку та боротьбою зі злочинністю.

Згідно з актом від 25.04.2012 року № 1 нещасний випадок з майором міліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю.

Позивач 12.04.2018 року звернувся до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області із заявою про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, причиною якої стала травма, пов`язана з виконанням ним службових обов`язків, додавши необхідні документи.

Листом № 29/В-519 від 03.05.2018 року відповідач повідомив, що виплати одноразової грошової допомоги проводяться згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707 «Про порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції», однак, законні підстави для виплати одноразової грошової допомоги позивачу відсутні, оскільки за результатами службового розслідування, яке було проведене 25.09.2012 року встановлено, що висновки попередніх службових розслідувань підлягають спростуванню, а тілесні ушкодження отримані позивачем в період проходження служби не при виконанні службових обов`язків.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, врегульовані Законом України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» (далі - Закон № 565).

Закон № 565 втратив чинність у зв`язку із прийняттям Закону України від 02.07.2015 року № 580-VІІІ «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580).

Пунктом 15 розділу ХІ Закону № 580 передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону № 580.

Згідно з ч. 6 ст. 23 Закону № 565 у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (далі - Порядок № 850).

Відповідно до п. 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документів, зазначених в пп. 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Тобто, обов`язок подання висновку до Міністерства внутрішніх справ України щодо виплати грошової допомоги Порядком № 850 покладається саме на керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, в даному випадку на ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Київській області.

Відповідно до п. 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у п. 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених п. 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, після надходження передбачених Порядком № 850 документів МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Згідно з пп. 2 п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Колегія суддів наголошує, що ГУ МВС України в Київській області детально досліджені обставини отримання дільничним інспектором міліції Власенком А.В. 31 серпня 1993 року травми у вигляді тілесних ушкоджень, що призвели до встановлення йому другої групи інвалідності. Зокрема, проведено додаткове службове розслідування даного факту, за результатами якого 25 вересня 2012 року комісією у складі семи працівників складено висновок про спростування висновків попередніх службових розслідувань щодо отримання дільничним інспектором міліції ОСОБА_1 тілесних ушкоджень при виконанні службових обов`язків. Під час проведення даного службового розслідування проаналізовано документи, які підтверджують обставини отримання травми, зібрано свідчення колишніх керівників підрозділу, де позивач проходив службу і т.д.

Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Київській області були розглянуті матеріали позивача, які надійшли для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення другої групи інвалідності та прийнято рішення відмовити позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги.

Підставами для прийняття такого рішення стало наступне:

1) згідно пп.2 п. 1. Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 одноразова грошова допомога виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. Відповідно до п.2 цього ж Порядку виконанням службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, є:

- несення постової чи патрульної служби;

- вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод, законних інтересів;

- припинення або запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням;

- охорона і забезпечення громадського порядку;

- виявлення кримінальних правопорушень і участь у їх розкритті та розшуку осіб, які їх вчинили;

- забезпечення безпеки дорожнього руху;

- участь у ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій.

Висновком додаткового службового розслідування за зверненням пенсіонера МВС України ОСОБА_1 від 25.09.2012 року жодної з зазначених у цьому пункті підстав не виявлено, що й призвело до спростування висновків попередніх службових розслідувань (від 08.07.2011 р. та від 06.03.2012 р.) щодо отримання дільничним інспектором міліції тілесних ушкоджень при виконанні службових обов`язків;

2) у висновках попередніх службових розслідувань свідчення колишніх працівників міліції, які прибули на виклик щодо бійки у кафе, подані як встановлений факт виконання потерпілим оперативно-розшукових дій, при цьому свідчення колишніх керівників Богуславського райвідділу про доручення ОСОБА_1 виконання даного оперативного завдання відсутні;

3) згідно п. 9.1 Інструкції про порядок обліку порушень законності (правопорушень) та надзвичайних подій за участю особового складу органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 552 від 06 грудня 1991 року «Про заходи по зміцненню законності в діяльності органів внутрішніх справ», обліку надзвичайних подій серед особового складу через внесення необхідної інформації про їх обставини, наслідки, причини та інші характеризуючі відомості шляхом заповнення лицьової сторони та зворотного боку облікової картки, подальшої їх обробки, накопичення та узагальнення, підготовки звітів за розробленими формами підлягають, зокрема, загибель та поранення працівника. Відповідно п. 9.3. до загибелі та поранення працівників, які підлягають обліку, згідно з цією Інструкцією, відносяться всі факти загибелі та поранення (незалежно під тяжкості), якщо вони сталися при виконанні службових обов`язків. Вказаний позивачем факт облікований не був;

4) згідно п. 4.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 552 від 06 грудня 1991 року «Про заходи по зміцненню законності в діяльності органів внутрішніх справ», однією з підстав залучення до проведення службових розслідувань інспекції по особовому складу є поранення працівників. По факту, викладеному позивачем інспекцією по особовому складу такого службового розслідування не проводилося.

Незгода позивача із висновками додаткового службового розслідування від 25.09.2012 року не є підставою для визнання такого висновку або фактів, викладених в ньому недійсними.

Крім того, позивачем даний висновок не оскаржений, отже на час прийняття спірного рішення Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області останній є чинним та таким, що повинен бути врахованим суб`єктом владних повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області - задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

А.Ю.Кучма

Повний текст рішення виготовлено 26 листопада 2019 року.