Справа № 160/9541/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2019 року Справа № 160/9541/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі судового засідання - Чорній М.В.
за участю: позивача - ОСОБА_1 представника позивача - Мушика В.Л. представника відповідача - Карпенко І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
У жовтні 2019 року позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 124/03-08/19 від 13 червня 2019 року відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області "про відмову в призначенні пенсії за віком через відсутність загального стажу 26 років";
- зобов`язати відповідача зарахувати до її страхового стажу (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) періоди роботи у колгоспі "Маяк" Криничанського району Дніпропетровської області з 07.10.1979 року по 31.12.1982 рік, та колгоспі "Правда" Криничанського району Дніпропетровської області з 01.01.1983 року по 01.04.2000 рік та здійснити розрахунок та призначення пенсії за віком.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона працювала у колгоспі "Маяк" Криничанського району Дніпропетровської області з 07.10.1979 року по 31.12.1982 рік, та колгоспі "Правда" Криничанського району Дніпропетровської області з 01.01.1983 року по 01.04.2000 рік. 02.05.2019 року нею було подано заяву до Криничанського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області для призначення пенсії за віком.
Проте рішенням №124/03-08/19 від 13.06.2019 року відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області повідомлено, що трудова книжка колгоспника № 1175 не відповідає вимогам ведення трудових книжок згідно постанови Ради Міністрів СРСР № 310 від 21.04.1975 р. "Про трудові книжки колгоспників" та загальним положенням "Про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників". Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за весь період роботи в колгоспі підписом голови колгоспу чи спеціально уповноваженого управлінням колгоспу особою і печаткою. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом, або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено в судовому порядку. Позивач вважає зазначене рішення №124/03-08/19 від 13.06.2019 року протиправним і таким, що не відповідає діючому законодавству, а тому вона звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року було відкрито провадження по даній справі спрощене позовне провадження з призначенням судового засідання.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили позов задовольнити, з урахуванням відповіді на відзив на позовну заяву.
Представник відповідача в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги не визнала та зазначила, що за документами наданими позивачем для призначення пенсії загальний стаж зараховано по 20.03.2014 р. та складає 14 років 7 місяців 10 днів. Врахувати ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі "Правда", відповідно до виданих Комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» довідок від 19.04.2019 р. № 220-Л (за період 1980-1987 роки), від 19.04.2019 р. № 220-Л (за період 1980-1987 роки), від 24.04.2019 р. № 243-Л (за період 1988-1992 роки), від 19.04.2019 р. №222-Л (за період 1993-2000 роки), від 19.04.2019 р. № 222-Л (за період 1993-2000 роки) до загального трудового стажу для призначення пенсії немає підстав, у зв`язку з відсутністю в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області документів про встановлення факту належності вищезазначених довідок позивачу, про що позивачу було роз`яснення усно та письмово. Враховуючи викладене, рішенням відділу з питань перерахунків пенсій № 4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.06.2019 р. № 124/03-08/19 у призначенні пенсії ОСОБА_1 відмовлено. За таких обставин, представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, показання свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_12, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02.05.2019 року позивач звернулася до Криничанського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Дніпропетровські області з заявою про призначення пенсії за віком.
В судовому засіданні встановлено, що рішенням від 13.06.2019 р. №124/03-08/19 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи 26 років. За документами наданими позивачем для призначення пенсії загальний стаж зараховано по 20.03.2014 р. та складає 14 років 7 місяців 10 днів.
Відповідач у своєму рішенні зазначив, що трудова книжка колгоспника №1175 не відповідає вимогам ведення трудових книжок згідно постанови Ради Міністрів СРСР № 310 від 21.04.1975 "Про трудові книжки колгоспників" та загальним положенням "Про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників". Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за весь період роботи в колгоспі підписом голови колгоспу чи спеціально уповноваженого управлінням колгоспу особою і печаткою. До загального стажу не зараховано періоди роботи по архівних довідках від 19.04.2019 №220-Л, № 222-Л, від 24.04.2019 № 243-Л, виданих КЗ "Криничанський районний трудовий архів" на ОСОБА_1 :
- 1980 р. в відомостях зазначена - " ОСОБА_4 ";
- 1982, 1983, 1985 рр. в відомостях зазначена " ОСОБА_5 ";
- 1988, 1989, 1992 рр. в відомостях зазначена - " ОСОБА_4 ";
- 1990,1991 рр. в відомостях зазначена - " ОСОБА_4 ";
- 1994 р. в відомостях значиться - " ОСОБА_6 ";
- 1996 , 1997 , 1998 рр. в відомостях значиться - " ОСОБА_7 ." (за 1996 рік відсутня інформація про відпрацьовані виходні та заробітну плату);
- 1999, 2000 роки ОСОБА_1 в відомостях не значиться.
По паспорту: українською мовою - ОСОБА_1 , російською мовою ОСОБА_1 .
Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом, або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено в судовому порядку.
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі- Закон № 1058-IV).
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058-IV).
Абзацом 2 частини 1 статті 26 Закону України № 1058-IV визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 26 років при призначенні пенсії (період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року).
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку №22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку №22-1).
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Також, згідно зі статтею 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Пунктом 1 Порядку № 637 також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п.20 Порядку № 637).
Як видно з матеріалів справи, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії пенсійний орган посилається на те, що з архівної довідки від 16.04.2019 р. № 51, виданої архівним сектором Криничанської районної державної адміністрації, та міститься в матеріалах пенсійної справи встановлено:
- на підставі протоколу № 3 загальних зборів членів колгоспу "Маяк" від 25.11.1982 був створений колгосп "Правда";
- згідно протоколу № 3 загальних зборів колгоспників колгоспу "Правда" від 11.07.1994 року колгосп "Правда" реорганізований в КСП "Правда";
- згідно протоколу загальних зборів уповноважених членів колгоспу "Маяк" № 1 від 27.02.1993 року колгосп "Маяк" був перейменований в колективне сільськогосподарське підприємство "Маяк".
Відомості про ліквідацію правонаступників у Головного управління відсутні, жодних документів щодо здійснення ОСОБА_1 запитів на підтвердження трудового стажу та результатів їх розгляду до Головного управління не надано.
Архівні довідки про відпрацьовані вихідні та заробітну плату від 19.04.2019 р. № 220-Л (за період 1980-1987 роки), від 19.04.2019 р. № 220-Л (за період 1980-1987 роки, від 24.04.2019 № 243-Л (за період 1988-1992 роки від 19.04.2019 № 222-Л (за період 1993-2000 роки), від 19.04.2019 р. № 222-Л (за період 1993-2000 роки в колгоспі "Правда", виданих Комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» на ім`я ОСОБА_1 , не прийнято до розгляду, так як у архівних документах ім`я та по батькові не відповідають паспортним даним заявника/позивача.
Так, за даними, вказаними у довідці від 19.04.2019 р. № 220-Л про відпрацьовані вихідні та заробітну плату на ім`я ОСОБА_9 , в відомостях за 1980 р. зазначено « ОСОБА_4 ,», за 1981, 1984 рр. - « ОСОБА_5 », за 1982, 1983, 1985 рр. - « ОСОБА_5 » - «так у документах».
За даними, вказаними у довідці від 19.04.2019 р. № 220-Л про відпрацьовані вихідні та заробітну плату на ім`я " ОСОБА_9 ", в відомостях за 1980 р. зазначено « ОСОБА_1» - «так у документах».
Отже, врахувати ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі "Правда", відповідно до виданих Комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» довідок до загального трудового стажу для призначення пенсії немає підстав, у зв`язку з відсутністю в Головному управління документів про встановлення факту належності вищезазначених довідок позивачу, про що заявниці було роз`яснення усно і письмово.
Так, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до трудової книжки колгоспника №1175 від 07.10.1979 року була прийнята на роботу бухгалтером в колгосп ім. «Маяк» Криничанського району Дніпропетровської області, а згідно з протоколом №3 від 11.04.1980 року загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Маяк» прийнята в члени колгоспу, де пропрацювала до 31.12.1982 року, у зв`язку із розукрупненням колгоспу «Маяк» на підставі протоколу №3 від 25.11.1982 року загальних зборів членів колгоспу «Маяк», затвердженого рішенням виконкому Криничанської районної ради народних депутатів від 30.11.1982 року №468 і введено в дію з 01.01.1983 року. Із 01.01.1983 р. позивач переведена в члени та на роботу в колгосп «Правда» Криничанського району Дніпропетровської області, де працювала до 01.04.2000 року (який був реорганізований згідно з протоколом №3 від 11.07.1994 року загальних зборів колгоспників колгоспу «Правда» в Колективне сільськогосподарське підприємство «Правда»). Позивач виключена із членів КСП «Правда» згідно з протоколом №2 від 29.03.2000 року зборів уповноважених членів КСП «Правда».
Даний факт підтверджується записом у трудовій книжці № НОМЕР_3 від 29.12.1979 року, де на четвертій сторінці запису №4 зазначено: «30.01.1980 року прийнята в чл. к-за «Маяк» Криничанського району Днепропетровской области в должности счетовода. Реш. Общего собр. к-зников. Пр.№3 от 11.04.1980 г.», запис №5 зазначено: «01.04.2000 Виведена з членів ксп з належним земельним та майновим паєм згідно Указу Президента від 03.12.1999 року №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформ аграрного сектору економіки», голова ОСОБА_11 , протокол №3 від 01.04.2000 р. загальні збори.
В судовому засіданні були допитані в якості свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_12 , які підтвердили той факт, що позивач дійсно працювала в колгоспі "Маяк" Криничанського району Дніпропетровської області з 07.10.1979 року по 31.12.1982 рік, та колгоспі "Правда" Криничанського району Дніпропетровської області з 01.01.1983 року по 01.04.2000 рік. В вказаних колгоспах вони також працювали разом з нею у спірний період.
Також, судом взято до уваги довідку Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області про те, що згідно погосподарських книг гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає постійно з 1969 року по теперішній час за адресою АДРЕСА_2 . Інших громадян з даними ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території сільської ради не проживало та не проживають.
Таким чином, розбіжності в імені зазначеному в наданих позивачем архівних довідках не приймаються, як факт того, що особи зазначені в довідках і позивач є різними людьми, оскільки матеріали справи підтверджують, що вказані довідки видані саме з приводу періодів роботи позивача.
Відповідно до частин 1, 2 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Водночас відповідачем не доведено, що позивач, працюючи у колгоспах ім. «Маяк» та «Правда» з 07.10.1979 року по 01.04.2000 роки, без поважних причин не виконувала встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.
Також у відповіді на відзив на позовну заяву та в судовому засіданні представник позивача зазначив, що трудовою книжкою підтверджено періоди позивача роботи в колгоспах «Маяк» та «Правда» з 07.10.1979 року по 01.04.2000 рік. Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем не надано, а тому їх безпідставно не було взято до уваги під час призначення пенсії позивачу за віком. Вважає, що на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванні заробітної плати на конкретну посаду, яку вона займала у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає позивачу право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Вказану позицію підтримує Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 року по справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).
Крім того, суд враховує й той факт, що в матеріалах справи міститься інформація щодо індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача № 1052 від 14.11.2019 року за формою ОК-5, в яких самим пенсійним фондом зазначається дані про застраховану особу за звітній період 1999 та 2000 рік та вказується також - Колективне сільськогосподарське підприємство «Маяк».
У зв`язку з викладеним, суд зазначає, що сумніви відповідача не можуть спростовувати відомості, наявні у трудовій книжці та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового (страхового) стажу. А отже рішення відповідача № 124/03-08/19 від 13.06.2019 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Але, суд вважає необґрунтованою позовну вимогу щодо зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи у колгоспі "Маяк" Криничанського району Дніпропетровської області з 07.10.1979 року по 31.12.1982 рік, та колгоспі "Правда" Криничанського району Дніпропетровської області з 01.01.1983 року по 01.04.2000 рік та здійснити розрахунок та призначення пенсії за віком, оскільки згідно з вимогами ст.58 Закону №1058 Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Враховуючи викладене, суд вважає лише за можливе зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо зарахування до її страхового стажу періоди роботи у колгоспі "Маяк" Криничанського району Дніпропетровської області з 07.10.1979 року по 31.12.1982 року, та у колгоспі "Правда" Криничанського району Дніпропетровської області з 01.01.1983 року по 01.04.2002 року для призначення пенсії за віком з урахування висновків суду.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню частково, з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі в розмірі 384,20 грн. (768,40 грн. : 2).
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною 7 ст.139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Мушиком В.Л. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1077 від 16.05.2002 року) було укладено договір про надання правничої допомоги №17 від 14.08.2019 року.
Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру позивачем сплачено 3 000 грн. за виконання договору про надання правничої допомоги №17 від 14.08.2019 року
В силу п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.
Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.
Частиною 5 ст.134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат оцінює рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
За викладених обставин, суд доходить висновку, що оцінка наданої юридичної допомоги у розмірі 3 000 грн. є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим адвокатом та обсягом наданих послуг та виконаних робіт, тому суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 262, 263 КАС України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення № 124/03-08/19 від 13 червня 2019 року відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо зарахування до її страхового стажу періоди роботи у колгоспі "Маяк" Криничанського району Дніпропетровської області з 07.10.1979 року по 31.12.1982 року, та у колгоспі "Правда" Криничанського району Дніпропетровської області з 01.01.1983 року по 01.04.2002 року для призначення пенсії за віком з урахування висновків суду.
У задоволенні решти позову відмовити.
Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 29.11.2019 року.

Суддя К.С. Кучма