Справа № 420/7128/19
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7128/19
УХВАЛА

29 листопада 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним рішення, визнання відсутньою заборгованості, стягнення коштів, стягнення пені, скасування рішень по заборгованості з ЄСВ, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним рішення, визнання відсутньою заборгованості, стягнення коштів, стягнення пені, скасування рішень по заборгованості з ЄСВ.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву, суддя дійшов висновку, що вона належить до залишення без руху з наступних підстав.

Згідно з ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд (мовою оригіналу): признать незаконным, не подлежащее исполнению и отменить незаконное, необоснованное, безосновательное Решения Черноморского управления ГУ ДФС от 10.06.2019 г. № «о применении штрафных санкций и начислениия пени за неуплату (не перечисление) или несвоевременную уплату (несвоевременное перечисление) единого взноса», вынесенное и составленное заместителем начальника отдела администрирования налогов и сборов с физических лиц Черноморского упраления ГУ ДФС в Одесской области, уполномоченным лицом - ОСОБА_2 штрафа в размере - 97,96 грн. за период с 21.01.2012г. до 18.01.20019г. и пени в размере - 2413. 87 грн. (0,1% суммы недоїмки), к оплате на указанный Решении счет в сумме - 2 511,83 грн., итого 2609,79 грн.; признать у меня, истца. ОСОБА_3 , на законном, уровне не образовались, отсутствовали и отсутствуют любые задолженности, в т.ч. по ЕСВ (единым социальным взносам) за время ведения мною субъекта предпринимательской деятельности (СПД) с июля 2005г. по 14.03.2011 г. и после прекращения СПД. Признать отсутствовавшими и отсутствующими обязанности плательщика ЕСВ, не являюсь плательщиком ЕСВ; взыскать в мою пользу одним платежом (одновременно) в полном объеме с учетом инфляции, других коэффициентов и критерий, незаконно, принудительно взысканные, безосновательно полученные взыскателями ответчиками, незаконно и принудительно взысканную с моей пенсии сумму в размере 979,59 грн. по ЕСВ, указанную в письме ГУ ДФС в Одесской области от 05.09.2019г. №166/Б/15-32-53-06 на стр. 2 заключительный абзац (абз.1 снизу вверх) + взыскать в мою пользу с учетом инфляции, коэффициентов и других критериев, без каких либо вычетов. Полагающиеся вычеты возложить на ответчиков; взыскать в мою пользу в полном объеме одним платежом с ответчиков по 3% пени за каждый день просрочки выплаты моей пенсии с последующим ростом основной суммы с учетом размера пенсии за последующие месяцы, начиная с июля 2018г. по день полной выплаты мне; признать незаконным и отменить нарушающие мои законные права и гарантированные интересы незаконные решения, требования и другие документы о задолженности у меня по ЕСВ в размере 979,59 грн., штрафов и пени по ЕСВ связанные с моей предпринимательской деятельностью (СПД) за период ведения мною с июля 2005г. по 14.03.2011г. и после прекращения СПД, на самом деле отсутствующие, не соответствующие действительности; обязать ответчиков внести соответствующие сведения в сроки в один день, в письменном и в электронном носителе, в.т.ч. и о том, что у меня отсутствовали и отсутствуют задолженности по ЕСВ, о чем меня безотлагательно, на следующий день уведомить письменно в корреспонденции с уведомлением о вручении.

Згідно з ч.1 ст.15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Відповідно до ч.1 ст.10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з ч.1 ст.1, ст.7 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Всупереч вищевказаним нормам законодавства позовна заява викладена не державною мовою, а російською.

Таким чином, позивачу необхідно подати адміністративний позов у примірниках для суду та відповідачів у відповідності до ст.15 КАС України, ч.1 ст.10 Конституції України та ст.14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Згідно з ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.1 та п.2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.7 та п.9 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

В позовній заяві не конкретно та не чітко вказаний зміст позовних вимог до відповідачів.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити чи є відповідне право або інтерес порушеним, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Позивач в позовній заяві належним чином не обґрунтував з посиланнями на норми законодавства в чому полягає її порушене право у сфері публічно-правових відносин з боку кожного відповідача щодо кожної із заявлених позовних вимог.

Також, в позовній заяві не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, та не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, в позовній заяві не зазначено ціни позову та не надано обґрунтованого розрахунку суми, що стягується.

Відповідно до ч.1 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.2 ст.79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Згідно з ч.4 ст.79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Позивач до позовної заяви не додав в повному обсязі доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Одночасно з позовною заявою позивач звернувся з клопотанням про витребування доказів, в якому просить суд (мовою оригіналу): истребовать от ответчиков предоставить в суд и для меня, истца, изложенное в тексте данного ходатайства, в т.ч. все достоверные сведения, доказательства и подтверждения относительно взысканной, высчитанной с моей пенсии суммы в размере - 979,59 грн. по ЕСВ, безосновательно полученные ответчиками, относительно недоимки, штрафа и пени по ЕСВ, доказательства в обоснование ответчиками своих решений, с учетом всех обстоятельств, необходимых для принятия ими их решений. Истребовать от ответчиков изложенное в тексте ходатайства, а также подтверждения каким образом и какие имеются документы о взыскании с меня, с моей пенсии ЕСВ в размере - 979,59 грн., поскольку мною самостоятельно не оплачувались; обязать ответчиков направить суду и мне, истцу, заверенные сведения, доказательства в подтверждение их решений; обязать ответчиков предоставить ими выше указанное в течении 24 часов, во избежание затягивания времени, поскольку для подачи иска ответчикам законом предоставляется, установлен именно такой срок и поскольку мои обращения были с 11.07.2019г. и последняя корреспонденция с их выводами была отправлена мне - 01.10.2019г., т.е. срок был достаточный для подготовки необходимых сведений и доказательств, для того, был достаточный чтоб разобраться в ошибках и нарушениях, допущенными ответчиками.

Відповідно до ч.5 ст.161 КАС України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Разом з цим, подане клопотання про витребування доказів не відповідає ч.ч.1-2 ст.80 КАС України, оскільки не містить конкретних доказів, які витребовуються, обставин, які можуть підтвердити ці докази, або аргументів, які вони можуть спростувати, підстав, з яких випливає, що ці докази має відповідна особа, заходів, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цих доказів самостійно, доказів вжиття таких заходів, та (або) причин неможливості самостійного отримання цих доказів.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви позивач не додав документу про сплату судового збору.

Одночасно з позовною заявою позивач звернувся з клопотанням про звільнення від сплати судового збору через незадовільне матеріальне становище.

Згідно з ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З урахуванням зазначених норм законів умовою звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони.

Можливість оцінити майновий стан позивача у суду відсутня.

Крім того, ст.5 Закону України «Про судовий збір» чітко встановлює пільги щодо сплати судового збору.

Також, невмотивоване звільнення від сплати судового збору фізичних осіб утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення до суду за захистом.

Адже, відповідно до п.2 ч.3 ст.2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, відсутні встановлені законом підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору у сумі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 року розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, суддя вважає за необхідне надати документ про сплату судового збору у сумі 1536,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Зазначені недоліки необхідно усунути шляхом подання до суду належним чином оформленої заяви про усунення недоліків позовної заяви з відповідними додатками (документами) для суду та відповідно до кількості учасників справи, а також документу про сплату судового збору у сумі 1536,80 грн.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 15, 79, 133, 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

2. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним рішення, визнання відсутньою заборгованості, стягнення коштів, стягнення пені, скасування рішень по заборгованості з ЄСВ.

3. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем. В іншому випадку позов буде повернутий позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Кравченко