Справа № 140/2807/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/2807/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Новак Л.О.,

за участю представника позивача Сацюк І.В.,

представника відповідача Михаліка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Любомльський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про визнання протиправними та скасування вимог,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 21 листопада 2018 року № Ф-955-53 на суму 15819,54 грн., від 12 лютого 2019 року № Ф-955-53 на суму 18276,72 грн., від 11 травня 2019 року № Ф-955-53 на суму 21030,90 грн., від 04 червня 2019 року № Ф-955-53 на суму 18410,86 грн., від 02 липня 2019 року № Ф-955-53 на суму 15721,82 грн.

Ухвалою від 23 вересня 2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України).

Відповідно до ухвали суду від 21 жовтня 2019 року розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання у справі було призначено на 10:00 08 листопада 2019 року.

Ухвалою від 18 листопада 2019 року замінено в даній справі відповідача ГУ ДФС у Волинській області на правонаступника Головне управління ДПС у Волинській області.

До судового засідання, призначеного на 10:10 22 листопада 2019 року, представник позивача Сацюк І.В. подала клопотання про забезпечення доказів, в якій просить суд витребувати з Любомльського об`єднаного районного комісаріату інформацію про число, місяць і рік призову по частковій мобілізації на службу в Збройні Сили України громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Масловець, Любомльського району Волинської області та за можливості витяг (витяги) з наказу (наказів) про мобілізацію.

Дана заява обґрунтована тим, що на адвокатський запит про надання вказаної інформації та документів представник позивача не отримала відповіді, а така інформація необхідна для підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно був мобілізований до лав ЗСУ у червні 2016 року, а тому відпадає під норми дії Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» 1275-VII від 20 травня 2014 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заяву про забезпечення доказів, представник відповідача покладалася на розсуд суду.

Заслухавши думку представників сторін, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача Сацюк І.В. про забезпечення доказів до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною першою статті 114 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу (частини друга, третя статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

В контексті вищевикладеного заява про забезпечення доказів повинна містити виклад обставин, які свідчать про небезпеку втрати доказів або неможливість чи ускладнення подання доказів у майбутньому. При цьому обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів - заявника.

Суд зазначає, що забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів, є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Виходячи зі змісту поданої заяви, суд вважає її необґрунтованою, оскільки, заявником не наведено обставин, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 115 КАС України, суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

Вимоги заявника про забезпечення доказів шляхом надання інформації про число, місяць і рік призову по частковій мобілізації на службу в Збройні Сили України громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Масловець, Любомльського району Волинської області та за можливості надати витяг (витяги) з наказу (наказів) про мобілізацію взагалі не відноситься до питань забезпечення доказів. У зв`язку з чим, суд вважає, що заявлені види (способи) забезпечення позову шляхом надання інформації не передбачені процесуальним законодавством.

Таким чином, розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення доказів, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки заявником не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

Відповідно до частини п`ятої статті 117 КАС України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статями 114-117, 248, 526 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.Я. Ксензюк

Повний текст ухвали складено 27 листопада 2019 року.