Справа № 460/1189/16-а
Суддя: Кондратьєва Н. А.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/1189/16-а
Провадження №2-а/460/34/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кондратьєвої Н.А.

з участю секретаря судового засідання Юрчишина В.В.

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0596/20917/16 від 11.03.2016 р., винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошниченком М.І. та закриття провадження у справі. В обгрунтування позову покликається на те, що 25.02.2016 року державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста "Грушів" Львівської митниці ДФС Дідуком Т.В. відносно нього складено протокол про порушення митних правил. Постановою в справі про порушення митних правил № 0596/20917/16 від 11.03.2016 р., винесеною заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошниченком М.І. його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, а саме перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів терміном більше ніж десять діб та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. Вважає постанову безпідставною та незаконною, оскільки в його діях відсутні ознаки порушення митних правил. Зазначає, що 10.02.2016 року ним було ввезено на територію України через пункт пропуску "Краківець" в митному режимі "транзит" транспортний засіб марки "Volkswagen Sharan", р.н. НОМЕР_1 . 13.02.2016 року даний транспортний засіб зазнав аварії, а саме вийшов з ладу бортовий комп`ютер. Підтвердженням поломки є довідка, акт виконаних робіт та квитанція до прибуткового касового ордеру, які були надані інспектору відділу митного оформлення при складанні протоколу про порушення митних правил. Також про неможливість вивезення транспортного засобу 25.02.2016 року було повідомлено Львівську митницю ДФС. Окрім того, ч. 3 ст. 470 МК України, за якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачає перевищення встановленого ст. 95 МК України доставки товарів, транспортних засобів більш ніж на десять діб. Згідно складеного протоколу про порушення митних правил, він повинен був вивезти автомобіль в термін до 20.02.2016 р., а фактично вивіз 25.02.2016 р. Таким чином, в його діях відсутній склад порушення митних правил, передбачений ч. 3 ст. 470 МК України. Просить позов задовольнити.

Справа поступила до провадження судді Гоцка В.І.

18.04.2016 року представник відповідача подав до суду заперечення у справі. В обгрунування заперечень до позовної заяви зазначає, що позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 25.02.2016 року о 18 год.30 хв. ОСОБА_1 слідував з України до республіки Польща через м/п "Грушів" Львівської митниці ДФС автомобілем марки "Volkswagen Sharan", р.н. НОМЕР_1 . В результаті аналізу інформації, що міститься АСМО "Інспектор" та ЄАІС ДМС України було встановлено, що позивач 10.02.2016 року о 23:45 год. через митний пост "Краковець" Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки "Volkswagen Sharan", р.н. НОМЕР_1 у митному режимі "транзит" з метою особистого користування. Згідно даних ПІК "Інспектор-2006" та ЄАІС ДМС України станом на 25.02.2016 року вказаний автомобіль з митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. В своїх поясненнях, наданих під час складення протоколу про порушення митних правил, позивач як на підставу невивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу посилається на факт його поломки та перебування в ремонті. Однак, наведена причина не відноситься до обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності. Окрім того, позивач не звертався до Львівської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії непереборної сили. Долучені ОСОБА_1 документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, та жодних доказів того, що ремонту вказаний транспорт потребував в результаті аварії або дії непереборної сили документи не містять. Також ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад на лафеті, шляхом буксирування тощо). Таким чином, позивачем не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог, тому просить в задоволенні позову відмовити.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2017 року, відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 841 від 26.12.2017 року у зв`язку зі звільненням з посади судді Гоцка В.І. матеріали справи передані судді Швед Н.П.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2019 року, відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 430 від 05.03.2019 року у зв`язку закінченням першого періоду повноважень судді Швед Н.П. матеріали справи передані судді Кондратьєвій Н.А.

Ухвалою від 19.03.2019 року суддею Кондратьєвою Н.А. адміністративну прийнято до свого провадження та призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що дійсно не вивіз автомобіль за межі митної території України вчасно у зв`язку з його поломкою. Окрім цього, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки він ввіз автомобіль на митну територію України 10.02.2016 року та згідно закону у нього було 5 діб для його вивезення, а строк пропуску доставки транспортного засобу слід рахувати вже після 15.02.2019 року. Оскільки, він фактично вивіз автомобіль 25.02.2016 року, тобто в строк менше 10 діб, у його діях якщо і є склад адмінстративного правопорушення, то передбачений ч. 2 ст. 470 МК України, за якою передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та дав їм правову оцінку.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Статтею 90 Митного кодексу України (далі -МК України) встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч.2 вказаної статті до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст. 381 МК України.

Відповідно до ч.3ст. 470 МК України вчинення правопорушення, передбаченого встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Хоча транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється застосування ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергію, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття "транспортний засіб особистого користування" охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Частиною 1 ст. 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою ст.469, ст.470, частиною третьою ст.478, ст.481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Відповідно до п.3 Розділу 8 Порядку № 657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012р. №657(Порядок № 657), відповідно до якого обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до ст. 95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Відповідно до ч.1 ст.192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Однак, всупереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, ОСОБА_1 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту не звертався.

У матеріалах справи відсутні будь-які звернення та повідомлення в межах встановленого строку транзитного перевезення про обставини непереборної сили та неможливість вивезення автомобіля марки "Volkswagen Sharan", р.н. НОМЕР_1 , що свідчить про допущення позивачем адміністративного правопорушення, за вчинення якого відповідачем винесено оскаржувану у даній справі постанову про порушення митних правил. Долучена позивачем копія повідомлення Львівської митниці ДФС свідчить про те, що позивач подав повідомлення 25.02.2016 року, а отже, - з пропуском встановленого строку транзитного перевезення.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Частина 1 ст.494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченка М.І. від 11.03.2016 року № 0596/20917/16 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.3 ст.470 МК України у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500,00 грн.

Позивачем в позовній заяві та судовому засіданні не заперечується, що транспортний засіб марки "Volkswagen Sharan", р.н. НОМЕР_1 перебував на митній території України в митному режимі транзиту. Однак, позивач стверджує, що порушив строк вивезення автомобіля менш ніж на 10 днів, а отже якщо в його діях і є склад порушення митних правил, то передбачений ч.2 ст. 470 МК України, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 3400 грн, а не 8500 грн.

Суд критично оцінює вказані твердження позивача, оскільки як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 ввіз транспортний засіб марки "Volkswagen Sharan", р.н. НОМЕР_1 10.02.2016 року о 23:45 год. через митний пост "Краковець" Львівської митниці ДФС, а вивіз через митний пост "Грушів" Львівської митниці ДФС - 25.02.2016 року, тобто з пропуском строку доставки автомобіля більше ніж на десять діб. А, отже, Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністратвиної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України.

Окрім того, в своїх поясненнях в позовній заяві позивач ОСОБА_1 як на підставу невивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу посилається на неможливість доставки вказаного автомобіля до митного органу у зв`язку з поломкою транспортного засобу. Однак, долучені документи: довідка № 23Н від 25.02.2016 року, видана ФОП ОСОБА_4 , акт виконаних робіт № 23Н від 25.02.2016 року та квитанція до прибуткового касового ордера № 23Н від 25.02.2016 року не містять інформації про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили, а несправність автомобіля не є обставиною, що виключає відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Відповідно до ст.192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження в іншому місці.

Жодною нормою законодавства не встановлено обов`язкової вимоги вивезення транспортних засобів іноземної реєстрації за межі митної території України у справному стані та власним ходом. Чинним законодавством лише передбачено обов`язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення встановленого строку, проте жоден із будь-яких можливих способів виконання цього обов`язку законодавцем не обумовлений.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови у справі про порушення митних правил № 0596/20917/16 від 11.03.2016 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та притягненні його до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, в зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною і скасування постанови посадової особи митниці про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази суд дійшов висновку, що в позові ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, визначеному ст. ст. 272, 286, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 29 листопада 2019 року.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Львівська митниця Державної фіскальної служби України, юридична адреса: м.Львів, вул. Костюшка, 1.

Суддя Н.А. Кондратьєва