Справа № 360/4053/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 листопада 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4053/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В. розглянувши у письмову провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» до Головного управління ДФС у Луганській області, головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітень 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» до Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року, лютий 2015 року, квітень - липень 2015 року, вересень - грудень 2015 року у сумі 2023777,00 грн та пені за несвоєчасне відшкодування вищевказаної заборгованості у розмірі 296280,99 грн.

З урахуванням уточненої позовної заяви від 23.08.2019 (арк. спр. 4-17) та ухвали суду від 13.09.2019, якою роз`єднано позовні вимоги у самостійні провадження (арк. спр. 89-94), на розгляді у даній справі перебуває адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області (далі відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС у Луганській області щодо не внесення в єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» за квітень 2015 року, стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» узгодженої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2015 року у сумі 152758,00 грн, стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 у справі № 360/3762/18, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року, визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області в частині не складання та не направлення до органів державної казначейської служби висновків про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за періоди січень 2015 року, лютий 2015 року, квітень - липень 2015 року, вересень - грудень 2015 року, визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Луганській області щодо не підготування висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та не подання його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів у відповідь на заяву позивача від 21 вересня 2018 року № 124.

На даний час змінено порядок відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість шляхом внесення відповідних сум до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. При цьому, суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, зазначені у заявах, поданих до 01 лютого 2016 року вносяться до тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Однак, механізм повернення коштів, включених до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, до теперішнього часу не працює, що порушує права позивача на отримання бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Бюджетне відшкодування можливо отримати шляхом включення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформації про узгоджені суми бюджетного відшкодування. Разом з тим, сума бюджетного відшкодування за квітень 2015 року до такого реєстру не включена.

З посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2019 року у справі № 826/7380/15, позивач вважає, що ефективним способом захисту в спірних правовідносинах є саме стягнення з Державного бюджету України на його користь заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ за спірні періоди.

Також зазначив, що через несвоєчасне відшкодування відповідачем бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у позивача виникло право на стягнення пені, нарахованої на суму такої заборгованості, що визначено у п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України.

Останнім днем за який стягнуто пеню попереднім рішенням суду є 15 листопада 2018 року.

Станом на 23 липня 2019 року відшкодування з бюджету ПДВ за період квітень 2015 року не здійснено, а тому на суму бюджетної заборгованості має бути нарахована пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії з 16 листопада 2018 року по 23 липня 2019 року.

07.10.2019 позивачем подано до суду розрахунок пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітень 2015 року, згідно якого розмір пені за період з 16 листопада 2018 року по 23 липня 2019 року становить 22363,78 грн (арк. спр. 134).

Від Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області 01.10.2019 надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 103-104), у якому другий відповідач заперечував проти обраного позивачем способу захисту, зазначивши, що з 01.01.2017 стаття 200 Податкового кодексу України зазнала суттєвих змін, зокрема, вказаною нормою визначено, що бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органами Казначейства на підставі Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, а не шляхом стягнення за судовим рішенням. Щодо стягнення пені, вважає, що оскільки в п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України визначено, що пеня нараховується «включаючи день погашення», а у даному випадку погашення бюджетної заборгованості з ПДВ ще не відбулося, то неможливо визначити останній день нарахування пені. Крім того, згідно ч. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області.

03.10.2019 до суду надійшов відзив від Головного управління ДФС у Луганській області (арк. спр. 114-117), у якому перший відповідач наполягав на тому, що по перше позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про стягнення узгодженої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2015 року у сумі 152758,00 грн. По-друге, з 1 січня 2017 року внесено зміни до статті 200 Податкового кодексу України, якими запроваджено Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України та Тимчасовий реєстр заяв, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовано з бюджету у порядку, визначеному статтею 200 Податкового кодексу України. ТОВ «УТЕК-Мод» 15.05.2015 до ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області подано податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2015 року №, згідно рядка 23.2 якої сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню складає 152758,00 грн. Станом на 01.01.2017 суму бюджетного відшкодування з ПДВ платнику податків не відшкодовано. Головним управлінням ДФС у Луганській області листом від 21.08.2018 направлено до ДФС України інформацію щодо переліку заяв про обсяги залишків у розрізі кожної заяви платників, які повинні бути відображені у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовано з бюджету. Зазначеним листом направлено інформацію для внесення до Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, у тому числі і по ТОВ УТЕК-МОД за квітень 2015 року у розмірі 152758,00 грн. Таким чином, законодавством України унормовано процедуру бюджетного відшкодування податку на додану вартість за заявами платників податків, поданим до 1 лютого 2016 року, а саме: шляхом внесення відповідних заяв до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Щодо порядку нарахування пені зазначив, що відповідно до п. 200.23 ст.200 ПКУ суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Оскільки бюджетна заборгованість не сплачена, не визначений день погашення заборгованості, а тому вимоги про стягнення з Державного бюджету пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість заявлені передчасно. Зазначена позиція, щодо передчасності нарахування пені до сплати бюджетного відшкодування, узгоджується з позицією судів викладеній у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2019 по справі № 810/3848/18, у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № П/808/182/14 Дата, по яку розраховано позивачем в позовній заяві пеню - 23.07.2019, не є днем погашення бюджетної заборгованості, а тому просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представником позивача 06.11.2019 надіслано на адресу суду відповідь на відзив першого відповідача (арк. спр. 165-170), а 11.11.2019 надіслано до суду додаткові поясненнях щодо строків звернення до суду (арк. спр. 177-181).

08 листопада 2019 року представник відповідача 1 надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив (арк. спр. 174-175) в яких виклав обставини аналогічні відзиву на позовну заяву.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 прийнято до провадження адміністративну справу № 360/4053/19 та призначено підготовче засідання на 09.10.2019 (арк. спр. 1-3).

Ухвалою суду від 08.10.2019 у задоволені клопотання представника позивача про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено (арк. спр. 139).

У підготовчому засіданні 09.10.2019 судом відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою сторін оголошено перерву до 06.11.2019, а потім до 11.11.2019 (арк. спр. 141, 149).

Ухвалою суду від 11.11.2019 залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду позов ТОВ «УТЕК-МОД» в частині позовних вимог про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2015 року у сумі 152758,00 грн (арк. спр. 188-190).

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Представники першого відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, просив суд розглянути справу без його участі (арк. спр. 200).

Представники другого відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, просив суд розглянути справу без його участі (арк. спр. 104 зв. б).

Згідно з частиною третьою статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД», , скорочена назва згідно п. 2.1 Статуту - ТОВ УТЕК-МОД, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 5-Б, є юридичною особою, платником податку на додану вартість та станом на 2015 рік перебувало на податковому обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку (арк. спр. 44-50).

ТОВ «УТЕК-Мод» 15.05.2015 подано до ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області електронну податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2015 року, яку зареєстровано за № (арк. спр. 24-33).

У рядку 23 вказаної декларації позивачем визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 152758,00 грн.

Разом з декларацією позивачем також подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4) на суму 152758,00 грн (арк. спр. 28).

З метою перевірки достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2015 року ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області у травні-червні 2015 року проведено камеральну виїзну перевірку ТОВ УТЕК-МОД з вказаного питання, за результатами якої складено довідку від 19.06.2015 № 1109/12-14-15-03/25-38338502 (арк. спр. 34-39).

Згідно висновку перевіркою не встановлено порушень при відображенні ТОВ УТЕК-МОД у декларації за квітень 2015 року бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 152758,00 грн.

Відповідно до вимог п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції станом на час виникнення у позивача права на бюджетне відшкодування за квітень 2015 року), податковий орган зобов`язаний був протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки:

або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету;

або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Згідно із п. 200.13 ст. 200 ПК України (в редакції чинній станом на час виникнення права на бюджетне відшкодування за квітень 2015 року) на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року у справі № 360/3762/18, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року, встановлено, що ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області висновок про відшкодування ТОВ УТЕК-МОД бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітень 2015 року до казначейського органу не направляла, у зв`язку з чим судом визнано протиправною бездіяльність ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області в частині не складання та не направлення до органів державної казначейської служби висновків про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за періоди січень 2015 року, лютий 2015 року, квітень - липень 2015 року, вересень - грудень 2015 року (арк. спр. 51-63, 64-87).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що ухвалою про закриття підготовчого провадження судом залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду позов ТОВ «УТЕК-МОД» в частині позовних вимог про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2015 року у сумі 152758,00 грн, предметом даної справи є:

- бездіяльності Головного управління ДФС у Луганській області щодо не внесення в єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» за квітень 2015 року,

- стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітень 2015 року у сумі 22363,78 грн.

Що стосується бездіяльності Головного управління ДФС у Луганській області щодо не внесення в єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування, суд зазначає, що з 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 21.12.2016 № 1797-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким внесені зміни до Податкового кодексу України.

Вказаним Законом розділ XX Податкового кодексу України "Перехідні положення" доповнено пунктом 56, відповідно до якого до 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Положення статті 200 Податкового кодексу України також зазнали змін, зокрема, пунктом 200.7 вказаної статті визначено, що формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Отже, з 01 січня 2017 року запроваджено два різних самостійних реєстра, а саме Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 ПК України та Тимчасовий реєстр заяв, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовано з бюджету.

Листом від 21.08.2018 № 3282/8/12-32-12-02-07 Головне управління ДФС у Луганській області направило до ДФС України інформацію про перелік заяв та обсяги залишків у розрізі кожної заяви платників, які повинні бути відображені у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовано з бюджету (арк. спр. 121-123).

Згідно витягу з додатку до вказаного листа першим відповідачем направлено до ДФС України інформацію для внесення до Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування також і по ТОВ УТЕК-МОД, зокрема, зазначено суму залишку бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2015 року у розмірі 152758,00 грн (арк. спр. 124).

Отже, узгоджена ТОВ УТЕК-МОД сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2015 року внесена до Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року.

На даний час нормами Податкового кодексу України або будь-якого іншого нормативно-правового акта не встановлено механізму перенесення сум бюджетного відшкодування ПДВ з Тимчасового реєстра заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Та обставина, що позивач до тепер не отримав бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за квітень 2015 року не може бути підставою для зобов`язання державного органу діяти всупереч порядку, визначеного законом.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС у Луганській області щодо не внесення в єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» за квітень 2015 року є необґрунтованими та не можуть бути задоволені судом.

Щодо наявності у позивача права на стягнення пені, нарахованої на заборгованість з ПДВ, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Аналіз вказаних положень дозволяє суду зробити висновок про те, що нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 Податкового кодексу України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Згідно п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України кінцевий строк періоду нарахування пені є день погашення такої заборгованості.

Однак, положення п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України не обмежують платника податку на заявлення вимог про стягнення пені, нарахованої на заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ, у будь-який час між початком та завершенням періоду нарахування пені.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ст. 102 Податкового кодексу України передбачено строк давності у 1095 днів, зокрема на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5).

Крім того, положеннями пункту 43.3 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Системний аналіз положень статті 43 та пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, дає підстави для висновку про те, що пеня нараховується на суму бюджетної заборгованості в силу Закону та не залежить від волевиявлення платника податку на додану вартість.

Визначений законодавцем строк в 1095 днів також свідчить на користь того, що Податковим кодексом України надано можливість захистити своє право на стягнення пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодування державою ПДВ протягом цього строку.

У даному випадку позивачем заявлено вимогу про стягнення пені на заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ квітень 2015 року, яка не відшкодована до теперішнього часу і строк такого відшкодування наразі невідомий.

Тобто, у випадку як би позивач чекав до дня погашення такої заборгованості, то ним би було пропущено строк звернення до суду з такими вимогами.

З огляду на вказане суд вважає безпідставними посилання відповідачів на передчасність вимоги про стягнення пені на заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ за квітень 2015 року.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення пені за період з 16 листопада 2018 року по 23 липня 2019 року у сумі 22363,78 грн ( арк. спр. 134).

Щодо визначення дати початку нарахування пені з 16 листопада 2018 року, то суд вважає її обґрунтованою, оскільки рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року у справі № 360/3762/18, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року, на користь позивача вже стягнуто пеню на заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ, у тому числі і за квітень 2015 року, за період по 15 листопада 2018 року.

Позивачем самостійно визначено кінцеву дату розрахунку пені на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість, а саме 23 липня 2019 року.

Оскільки кінцева дата нарахування пені, передбачена п. 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, наразі невідома суд вважає, що позивач має право сам визначати період розрахунку пені в межах строку існування заборгованості бюджету з ПДВ з урахуванням положень ст. 102 Податкового кодексу України.

Таним чином, визначений позивачем період нарахування пені з 16 листопада 2018 року по 23 липня 2019 року є обґрунтованим та не порушує прав позивача.

Позиція щодо наявності у платника податку права звертатись з вимогами про стягнення пені незалежно від погашення заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ висловлена Верховним Судом України в постанові від 03.06.2014 у справі №21-131а14.

Інформація про зміну облікової ставки Національного банку України опублікована на офіційному вебсайті Національного банку України (далі НБУ).

Так, у період з 16 листопада 2018 року по 25 квітня 2019 року облікова ставка НБУ становила 18 відсотків, зазначений період складає 161 день, а тому розмір пені, нарахований на заборгованість ПДВ за квітень 2015 року, становить 14554,28 грн.

У період з 26 квітня 2019 року по 18 липня 2019 року облікова ставка НБУ становила 17,5 відсотків, зазначений період складає 84 дні, а тому розмір пені, нарахований на заборгованість ПДВ за квітень 2015 року, становить 7382,61 грн.

У період з 19 липня 2019 року по 23 липня 2019 року облікова ставка НБУ становила 17 відсотків, зазначений період складає 5 днів, а тому розмір пені, нарахований на заборгованість ПДВ за квітень 2015 року, становить 426,89 грн.

Загальна сума пені за період з 16 листопада 2018 року по 23 липня 2019 року становить 22363,78 грн, а тому в цій частині суд визнає позовні вимоги обґрунтованими.

Вирішуючи питання розподілу судового збору суд враховує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлено у позові одну немайнову вимогу щодо визнання протиправною бездіяльності першого відповідача, розмір судового збору за яку становить 1921,00 грн, та майнову вимогу про стягнення з Державного бюджету України узгодженої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2015 року у сумі 152758,00 грн та пені у сумі 22363,78 грн, а всього у розмірі 175121,78 грн, за які розмір судового збору також становить 2626,83 грн.

Суд, за наслідком розгляду даної справи прийшов до висновку про необхідність стягнення на користь позивача пені у сумі 22363,78 грн, що становить 12,8 відсотка від загальної суми майнової вимоги.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 336,23 грн (12,8% від 2626,83 грн).

Керуючись статтями 2, 9, 72-78, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю УТЕК-МОД (місце знаходження: 93405, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, буд. 5-Б, ) до Головного управління ДФС у Луганській області (місце знаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72, ), Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області (місце знаходження: 93405, Луганська область, просп. Центральний, буд. 59, ) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітень 2015 року задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УТЕК-МОД пеню у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітень 2015 року за період з 16 листопада 2018 року по 23 липня 2019 року у сумі 22363,78 грн (двадцять дві тисячі триста шістдесят три грн 78 коп).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю УТЕК-МОД судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 336,23 грн (триста тридцять шість грн 23 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено 29 листопада 2019 року.

Суддя Т.В. Смішлива