Справа № 300/185/19
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" листопада 2019 р. справа № 300/185/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
за участю: секретаря судового засідання Хоми О.В.,
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просив відновити незаконно зменшений відсоток нарахування пенсії з 70% до 90% з 01.01.2018 з відповідним перерахунком, виплачувати перераховану суму пенсії не в три етапи (протягом 2018-2020 р.р.), а з 01.01.2018 в повному обсязі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно здійснено перерахунок пенсії за вислугою років із зменшенням основного розміру пенсії з 90% на 70 % відповідних сум грошового забезпечення, що призвело до невірного визначення розміру пенсії позивача. Вважає такі дії відповідача неправомірними, такими, що суперечать нормам чинного законодавства, оскільки внесені зміни до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Вважає, що відповідач при проведенні перерахунку не мав права допускати звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, на засадах верховенства права та відповідно до європейських стандартів повинен був зберегти набуте ним право на рівень пенсійного забезпечення в розмірі 90% сум грошового забезпечення.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 06.03.2019 у справі призначено судове засідання та витребувано у відповідача додаткові докази.
Ухвалою суду від 21.03.2019 провадження у справі зупинено до набрання чинності рішення Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18.
31.10.2019 провадження у справі поновлено, про що винесено ухвалу.
Ухвалою суду від 21.11.2019 за заявою позивача позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача виплачувати перераховану пенсію не в три етапи (протягом 2018-2020 р.р.), а з 01.01.2018 в повному обсязі, залишенні без розгляду.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що правових підстав для перерахунку пенсії виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення немає, оскільки позивачу було призначено пенсію за вислугу років в розмірі 72% грошового забезпечення. Вказав, що на час проведення перерахунку розмір пенсії позивача не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, а тому дії відповідача є правомірними, оскільки зменшення пенсійних виплат не відбулося, зміни в законодавстві не призвели до зниження розміру пенсії, а навпаки до збільшення, що спростовує факт звуження прав позивача на пенсійне забезпечення. Перерахунок пенсії здійснено правомірно на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року. Окрім цього, зазначив що позов подано з пропущенням шестимісячного строку звернення до суду.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги, із врахуванням заяви про залишення частини позовних вимог без розгляду, підтримав, просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у відзиві на позов.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
ОСОБА_1 , як колишньому військовослужбовцю, у 1988 році звільненого з військової служби у відставку за станом здоров`я, з 02.03.1989 призначена пенсія за вислугою років із розрахунку 72% грошового забезпечення на відповідній посаді.
В процесі внесених змін до законодавства позивачу в жовтні місяці 2003 року визначено розмір грошового забезпечення із розрахунку 90% грошового забезпечення, що підтверджується протоколом за пенсійною справою (а.с.70).
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій, виданої Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом Міністерства оборони України та постанови КМ України №103 від 21.02.2018 року, з 01.01.2018 позивачу проведено перерахунок пенсії. При цьому відповідач застосував новий максимальний розмір грошового забезпечення 70%, який визначений частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", в редакції станом на час перерахунку пенсії.
27.12.2018 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії із врахуванням збереженого йому основного розміру грошового забезпечення 90%, які він отримував до перерахунку (а.с.10).
29.12.2018 відповідач листом повідомив позивача про те, що Законом України від 27.03.2014 року №1166 «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни в ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», за якими максимальний розмір пенсії, що призначається за вислугу років не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення за будь-якою із підстав, зазначеною в статті 63 Закону №2262. З урахуванням вимог Законів України від 08.07.2011 №3668 та від 27.03.2014 №1166 при здійсненні перерахунку максимальний розмір пенсії за вислугу років (окрім осіб, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100 відсотків, до категорії 2-95%) також встановлюється в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, оскільки згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (а.с.11).
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Пунктом шостим статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту «б» статті 13 Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1982 №986, чинної станом на час призначення позивачу пенсії, пенсії за вислугу років 25 років і більше обчислюються в наступних розмірах: особам офіцерського складу, які мають вислугу років 25 років, звільненим в запас по віку чи хворобі і досягнули на день звільнення 55-річного віку або звільненим у відставку по віку чи хворобі, - 60% окладів грошового забезпечення і за кожен рік вислуги понад 25 років 3 відсотки окладів грошового забезпечення, але всього не більше 75% окладів грошового забезпечення.
Постановою Верховної Ради України № 2263-XII від 09.04.1992 з 01.01.1992 введено в дію Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яким визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України, в тому числі і військовослужбовців колишніх Збройних Сил СРСР.
Згідно частини 1 статті 63 вказаного Закону перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Згідно пункту "а" частини 1 статті 12 зазначеного Закону право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.
У відповідності до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», в редакції станом на час прийняття Закону, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2, - 80 процентів (ч.2 ст.13 Закону).
Законом України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 25.03.1996 за №103/96-ВР до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» внесено зміни, виклавши частину 2 статті 13 коментованого Закону в наступній редакції: "Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів".
В 2002 році у вказану статтю знову були внесені зміни Законом №51-IV від 04.07.2002, які набрали чинності з 01.01.2003, згідно яких загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Судом встановлено, що відповідачем здійснювались перерахунки пенсії позивача відповідно до черговості змін, внесених до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».
Так, ОСОБА_1 з 02.03.1989 призначена пенсія за вислугою років, обчислення і виплата якої в подальшому врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» .
Згідно витягу із наказу Міністра оборони СРСР від 15.09.1988 №0973, полковника медичної служби ОСОБА_1 , звільнено з військової служби у відставку по хворобі із календарною вислугою 29 років (а.с.33).
В подальшому, ОСОБА_1 визначено вислугу років у пільговому обчисленні 32 роки.
Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років від 01.01.1991 розмір пенсії обчислений у розмірі 75% окладів грошового забезпечення (а.с.71).
Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років від 01.01.1992, здійсненого у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», розмір пенсії позивача обчислений у розмірі 75% окладів грошового забезпечення (а.с.69).
Законом України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 25.03.1996 за №103/96-ВР до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" було внесено зміни, за змістом яких загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85% відповідних сум грошового забезпечення. На підставі цієї норми Закону пенсію позивачу перераховано та обчислено у розмірі 85%, оскільки вислуга років ОСОБА_1 була такою, що надавала можливість перерахувати пенсію в значенні 85% (а.с.93, 94).
В подальшому, з 01.01.2003 пенсію позивачу перераховано та обчислено у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, на підставі змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» №51-IV від 04.07.2002, який набрав чинності з дня введення в дію Закону України «Про Державний бюджет України на 2003 рік». Як і в попередньому випадку, стаж вислуги 32 роки став фактичною підставою для перерахунку пенсії позивачу в розмірі 90%.
Відповідно до протоколу за пенсійною справою ОСОБА_1 від 01.12.2017, основний розмір пенсії становив 90% грошового забезпечення при вислузі років 32 роки (а.с.8).
Суд зазначає, що при вислузі років у кількості 32 років у відповідності до частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (без врахування обмежень, визначених частиною 2 цієї статті) позивач має право на обчислення пенсії в розмірі 91% відповідних сум грошового забезпечення.
Норми Законів України від 25.03.1996 за №103/96-ВР і від 04.07.2002 №51-IV не мали жодного обмеження щодо їх застосування і, відповідно, правових перешкод для перерахунку пенсії з 75% на 85% і з 85% на 90% законодавством визначено не було. Відповідний стаж позивача дозволяв здійснювати такий перерахунок.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 за №3668-VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
В подальшому, Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 за №1166-VII, який набрав чинності 19.04.2014, внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (на підставі якої позивачеві обраховано спірний розмір пенсії), згідно яких цифрове значення "80" замінено цифрами "70" (максимальний розмір пенсії).
Таким чином, з 19.04.2014 положення частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №1166-VII, замінивши такий граничний розмір на 70%.
Отже, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Разом з тим, проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд вважає, що внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної і відповідно перерахованої на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії.
Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року за №704 та від 21 лютого 2018 року за №103, тому застосування у спірному випадку органом пенсійного фонду статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним.
Більше того, положення Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 за №1166-VII про зменшення граничного розміру грошового забезпечення до 70% не містить будь-яких положень, якими б врегульовано питання перерахунку пенсії, призначених і обчислених до 19.04.2014. При цьому, пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 за №3668-VI, містить умови наступного змісту обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, ухваленій у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Постанови №103 протиправно зменшено розмір процентної складової грошового забезпечення із 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Стосовно доводів відповідача про наявність підстав для залишення без розгляду адміністративного позову з підстав пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Позивач в адміністративному позові просить зобов`язати Головне управління ПФУ в області здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2018.
Судом встановлено і не заперечується відповідачем, що спірний перерахунок проведений на підставі протоколу від 22.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (а.с.36).
Відповідач вчинив дії і провів оскаржуваний перерахунок з 1 квітня 2018 року.
Як стверджує позивач він, дізнавшись в грудні 2018 року про застосований відповідачем при перерахунку пенсії відсток грошового забезпечення, звернувся до відповідача із заявою від 27.12.2018 про проведення перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків грошового забезпечення, на що відповідачем відмовлено у проведенні такого перерахунку.
Така обставина підтверджується наявним в матеріалах справи листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 29.12.2019 за №1648/М-15 (а.с.11).
Таким чином, ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав щодо зменшення основного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, тільки в грудні 2018 року, і в суд позивач звернувся 25.01.2019.
Щодо обізнаності позивача про зменшення розміру відсоткової складової своєї пенсії саме з березня 2018 року, після проведення перерахунку (22.03.2018), орган пенсійного фонду не навів будь-яких обґрунтувань та не надав жодних доказів на підтвердження такої обставини.
Відтак, у суду відсутні достатні і обґрунтовані дані про не дотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду за позовом, вимоги якого вирішуються у цій справі.
Відновлення порушеного права позивача з врахуванням 90% суми грошового забезпечення, на переконання суду, повинно здійснюватися з 01.01.2018, а доводи відповідача стосовно залишення без розгляду позовних вимог позивача, є безпідставними.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 90 % відповідних сум грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. С.Стрільців 15, м. Івано-Франківськ, 76018)

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.

Рішення складене в повному обсязі 26.11.2019.