Справа № 539/4335/19
Суддя: Даценко В. М.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/4335/19
Провадження № 2-а/539/96/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценко В.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 Лубенського ВП ГУНП України в Полтавській області Юрченка Сергія Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з позовом до інспектора СРПП №4 Лубенського ВП ГУНП України в Полтавській області Юрченка Сергія Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

У позові вказав, що 29.10.2019 відносно нього відповідачем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №372555 від 29.10.2019 згідно якої його визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме в тому, що він 29.10.2019 о 19 год. 45 хв., рухаючись по проспекту Володимирському в м. Лубни Полтавської області, керував транспортним засобом «Toyota Camry» днз. НОМЕР_1 із вимкненими зовнішніми освітлювальними приладами у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 ПДР України.

Позивач вважає притягнення його до адміністративної відповідальності за вищевказане правопорушення незаконним, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

Так, поліцейським було порушено порядок розгляду справи, оскільки розгляд справи було здійснено на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП, щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи. Фактично, відповідач виніс оскаржувану постанову не надавши можливості заявляти будь-які клопотання, подавати та дослідити докази, не надавалася можливість скористатися правовою допомогою, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, зокрема, йому не було надано можливості надати пояснення по даному факту. Крім того, постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Працівником поліції не було продемонстровано жодного доказу, який підтверджував би факт руху його автомобіля із вимкненими фарами.

Позивач стверджує, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки рухався із ввімкненими протитуманними фарами, що передбачено приміткою до п.19.1 ПДР України, згідно якої зазначено, що в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Враховуючи вищевикладене, позивач прохає суд скасувати вищевказану постанову відповідача серії БАА № 372555 від 29.10.2019 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 05.11.2019 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачеві подати відзив на позов.

Разом з тим у визначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк відповідач відзив щодо позову до суду не направив.

Дослідивши матеріали та докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною постановою від 29.10.2019 інспектора СРПП №4 Лубенського ВП ГУНП України в Полтавській області Юрченка С.О. позивача притягнено до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП (порушення водіями правил користування зовнішніми освітлювальними приладами).

Відповідно до оскаржуваної постанови 29.10.2019 о 19 год. 25 хв., рухаючись по проспекту Володимирському в м. Лубни Полтавської області, позивач керував транспортним засобом «Toyota Camry» днз. НОМЕР_1 , у якого у темну пору доби не були ввімкнені фари ближнього світла, чим порушив п. 19.1 ПДР України (а.с.6).

Як вбачається з доводів позовної заяви, наведені обставини позивачем не заперечуються, а тому відповідно до ч.1 ст.78 КАС України вважаються встановленими.

Суть заперечень позивача зводиться до того, що в темну пору доби ним були ввімкнені протитуманні фари. Таким чином ним було дотримано вимог ПДР, а саме примітки до п.19.1.

Доводи позивача є безпідставними.

Відповідно до п. 19.1 «а» ПДР, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на всіх механічних транспортних засобах, що рухаються, повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла.

Пунктом 19.1 «а» ПДР визначено, що в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Згідно з п. 1.10 ПДР передбачено, що темна пора доби - це частина доби від заходу до сходу сонця.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, недостатня видимість - це видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо.

Як передбачено п. 19.5 ПДР, протитуманні фари можна використовувати в умовах недостатньої видимості як окремо, так і з ближнім або дальнім світлом фар, а в темну пору доби на неосвітлених ділянках доріг - лише разом з ближнім або дальнім світлом фар.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи та норми діючого законодавства, позивач рухаючись у темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, повинен був рухатися із ввімкненими фарами ближнього (дальнього) світла разом із протитуманним фарами, як це передбачено п. 19.1 та п. 19.5 ПДР України.

При цьому суд звертає увагу на те, що позивач взагалі не посилається на те, що він керував автомобілем в умовах недостатньої видимості.

Суд також відхиляє доводи позивача щодо порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності з огляду на те, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності приймалася на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається, якщо особа притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Згідно із п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ч.1 ст. 276 КУпАП та п. 2 розділу 3 Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, при вчинення зазначеного правопорушення інспектор поліції не складає протокол, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд приходить до висновку, що поліцейським було винесено постанову згідно статей 258, 280 КУпАП та ст.33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем була встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Позивач, відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці

ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази,

заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого

провадження. Позивач при розгляді справи реалізував свої права в повній мірі.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що при винесенні поліцейським постанови по справі про адміністративне правопорушення були дотримані всі вимоги чинного законодавства України.

За таких обставин суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до інспектора СРПП №4 Лубенського ВП ГУНП України в Полтавській області Юрченка Сергія Олександровича (службова адреса м. Лубни, вул. Монастирська, 4 Полтавської області) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко