Справа № 620/3058/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3058/19 Суддя першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Епель О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на проголошене о 12 годині 36 хвилин рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа - Чернігівське управління Головного управління ДФС у Чернігівській області, про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - Відповідач, Деснянський ВДВС міста Чернігів), третя особа - Чернігівське управління Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - Третя особа, Чернігівське управління ГУ ДФС у Чернігівській області), про визнання протиправною та скасування постанови Деснянського ВДВС міста Чернігів від 24.04.2019 року про відкриття виконавчого провадження №58983551 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Чернігівського управління ГУ ПФ у Чернігівській області суми 15 819,54 грн. на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-12975-17У від 18.11.2018 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 року набрала законної сили 21.01.2019 року, то її пред`явлення 10.04.2019 року до виконання відбувалося у межах встановленого законодавством строку, що свідчить про відсутність правових підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що вимога про сплату боргу (недоїмки) фактично була пред`явлена до виконання 23.04.2019 року, тобто після закінчення встановленого законом тримісячного строку її пред`явлення до виконання. Указана інформація, як підкреслює Апелянт, підтверджується відомостями вхідної реєстрації документа та даними автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27.11.2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Деснянський ВДВС міста Чернігів просить відмовити в її задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що належними і допустимими доказами підтверджується факт отримання Відповідачем саме 10.04.2019 року вимоги №Ф-12975-17У від 08.11.2018 року, яка набрала законної сили 21.01.2019 року. Подальша реєстрації діловодом виконавчого документу в Автоматизованій системі виконавчого провадження 23.04.2019 року не спростовує правильності висновків суду першої інстанції про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) була пред`явлена до примусового виконання у межах встановленого тримісячного строку.

У межах встановлених судом строків відзиву на апеляційну скаргу від Третьої особи не надійшло.

У судовому засіданні представник Позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю.

Інші учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представник апелянта, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, Чернігівським управлінням ГУ ДФС у Чернігівській області 08.11.2018 року прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-12975-17У, якою ОСОБА_1 нараховано до сплати суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 15 819,54 грн. (а.с. 20). В указаній вимогі зазначено, що остання набирає чинності 21.01.2019 року, а строк пред`явлення до виконання - до 21.04.2019 року.

Постановою державного виконавця старшого державного виконавця Деснянського ВДВС міста Чернігів від 24.04.2019 року відкрито виконавче провадження №58983551 з примусового виконання вимоги №Ф-12975-17, виданої 08.11.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Чернігівській області 15 819,54 грн. (а.с. 22).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 3, 5, 12, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки матеріалами справи підтверджується звернення вимоги про сплату боргу (недоїмки) до примусового виконання у межах встановленого законом тримісячного строку, а саме - 10.04.2019 року.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа закріплені у ч. 1 ст. 4 Закону, яким вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 року №Ф-12975-17У Чернігівського управління ГУ ДФС у Чернігівської області відповідає.

За правилами ст. 12 Закону виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Такі строки обраховується з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у згаданій вимозі зазначено, що строк її пред`явлення до виконання визначено до 21.04.2019 року включно, що становить три місяці та відповідає положенням ч. 1 ст. 12 Закону. При цьому, відповідні обставини учасниками справи не оспорюються.

Колегією суддів враховується, що Апелянтом було залишено поза увагою, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 року №Ф-12975-17У направлена Чернігівським управлінням ГУ ДФС у Чернігівській області листом від 10.04.2019 року №1043/9/25-01-53-07-10 до Деснянського ВДВС міста Чернігів та у цей же день отримана Відповідачем, що підтверджується відбитком штампу реєстрації вхідної кореспонденції (а.с. 57).

Крім того, факт надходження даного виконавчого документа до Деснянського ВДВС міста Чернігів саме 10.04.2019 року підтверджується й відомостями журналу реєстрації загальної вхідної кореспонденції (а.с. 58) та журналу реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження (а.с. 59). Подальша ж реєстрації виконавчого документу в Автоматизованій системі виконавчого провадження лише 23.04.2019 року жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) пред`явлена до виконання у межах встановленого тримісячного строку, а саме 10.04.2019 року.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з тим, встановлені вище обставини пред`явлення виконавчого документа до виконання у межах встановленого Законом тримісячного строку свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови від 24.04.2019 року ВП №58983551 через порушення положень п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено « 27» листопада 2019 року.