Справа № 810/4860/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4860/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
Панова Г. В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Костюк Л.О.;
суддів: Бужак Н.П., Пилипенко О.Є.;
за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року (розглянута за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2019 року, ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Київського обласного військового комісаріату по встановленню 32 тарифного розряду для тарифікації посадового окладу за посадою, яку ОСОБА_1 займав на день звільнення з лав Збройних сил України (при підготовці довідки Головному управлінню Пенсійного фонду України в Київській області про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії з 01.01.2018) протиправними;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 встановити ОСОБА_1 посадовий оклад з 01 січня 2018 року відповідно до 39 тарифного розряду, якому відповідає тарифний коефіцієнт 4,08, передбачений Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017р. № 704 та передати довідку про новий розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2018 року (з врахуванням тарифікації посадового окладу відповідно 39 тарифного розряду, якому відповідає тарифний коефіцієнт 4,08) для перерахунку пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив військову службу та був звільнений у запас Збройних Сил України за пунктом 67 підпункт «в» (у зв`язку зі скороченням штатів) у званні підполковника, помічника командира з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічного відділу повітряного командування «Центр».
Позивач зазначає, що на дату звільнення із військової служби (03.10.2005 року) його посадовий оклад складав 200,00 грн., що дорівнювало на той час посадовому окладу командира бригади. Згідно з додатком 6 до наказу Міністерства оборони України № 707 від 30.12.2007року, у 2008 році існуючий оклад 200,00 грн. був встановлений на рівні 1200,00 грн., що також згідно даного наказу відповідало максимальному розміру посадового окладу командира бригади. На підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року йому з 2008 року було розраховано пенсію з урахуванням максимального розміру посадового окладу командира бригади 1200,00 грн. Відповідно до додатку 2 до Постанови 704 командирам бригади встановлено тарифні розряди 35-39.
Позивач вважає, що Наказом Міністерства оборони України № 90 від 01.03.2018 (додаток 24) його посадовий оклад занижений з 39 до 32 тарифного розряду. На думку позивача, Наказ МО № 90 виданий із перевищенням повноважень, а тому він не повинен застосовуватись. Крім того, при визначенні тарифного розряду відповідач має керуватись виключно Постановою Кабінету Міністрів України № 103. Позивач вважає, що для перерахунку його пенсії повинен застосовуватись посадовий оклад за відповідною посадою командира бригади, виходячи із максимального 39 тарифного розряду.
Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся із скаргою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій було викладено причини невідповідності вказаних даних у довідці у розрізі дотримання критеріїв рівнозначності прирівнювання посад. Позивачу в задоволенні скарги було відмовлено. Незгода позивача з вказаними діями відповідача зумовила звернення до суду за захистом своїх прав.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що позивач проходив військову службу та був звільнений у запас Збройних Сил України за пунктом 67 підпункт «в» (у зв`язку зі скороченням штатів) у званні підполковника, помічника командира з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічного відділу повітряного командування «Центр» з 03 жовтня 2005 року. Вислуга позивача на день звільнення складає: у календарному обчисленні 22 роки 01 місяців, у пільговому обчисленні 24 роки 07 місяців, про що зазначено у витязі з Наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних сил України № 381 від 16.09.2005р.
Позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області та з 04.10.2005 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», про що зазначено в розрахунку про призначення пенсії за вислугу років позивача (пенсійна справа № ФК-76778). Відповідно до даних пенсійного листа № 491967 пенсія позивачу обрахована з посадового окладу помічника з ФЕВ в сумі 200,00 грн.
Відповідно до листа ГУ ПФУ в Київській області від 23.08.2013, позивачу з 01 квітня 2013 року проведено перерахунок пенсії, виходячи з посадового окладу 1200,00 грн.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» Київським обласним військовим комісаріатом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області направлено довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за аналогічною посадою, яку позивач займав на дату звільнення, виходячи з 32 тарифного розряду, який відповідає тарифному коефіцієнту 3,52. З 01 січня 2018 року на підставі довідки про грошове забезпечення станом на 01 березня 2018 року, виданої уповноваженим органом «Міністерство оборони» пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії позивача, виходячи з грошового забезпечення в сумі 11034,50 грн., в тому числі: оклад за посадою 6200,00 грн., оклад за спеціальним званням 1410,00 грн., надбавка за вислугу років (45%) 3424,50 грн.
Як зазначає позивач, та не спростовує відповідач, перерахунок пенсії з 01.01.2018 позивачу проведено з грошового забезпечення, виходячи з 32 тарифного розряду, який відповідає тарифному коефіцієнту 3,52, однак, на думку позивача відповідачем не було враховано, що його посада повинна бути прирівняна за критеріями рівнозначності посад до посади 39 тарифного розряду, який відповідає тарифному коефіцієнту 4,08. Позивач вважає, що Київським обласним військовим комісаріатом йому був неправильно встановлений (занижений) розмір посадового окладу.
Не погоджуючись з такими діями Київського обласного військового комісаріату, позивач 10.09.2018 звернувся із скаргою до КОВК, в якій просив привести розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії у відповідність до норм діючого законодавства, шляхом встановлення посадового окладу за 39 тарифним розрядом та направити нову довідку про розмір грошового забезпечення до ГУПФУ в Київській області.
Дану скаргу позивач обґрунтував тим, що, відповідно до Постанови № 1294, його посадовий оклад начальника фінансово-економічного відділу повітряного командування «Центр», станом на 31.12.2017 року становив 1200 грн., що відповідав верхній межі посадового окладу командира бригади.
При цьому, на його думку, виходячи зі змісту Постанови № 704 верхня межа тарифного розряду командира бригади з 01.01.2018 року становить 39 і, відповідно, тарифний коефіцієнт - 4,08, замість 32 тарифного розряду і коефіцієнту 3,52.
Таким чином, позивач вважає, що неправильний коефіцієнт впливає на розмір його пенсії, адже помножується на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року (1762 грн.).
Листом № 2/5 1685 від 24.09.2018 року позивачу було відмовлено у задоволенні його скарги та зазначено, що перевіркою особово-пенсійної справи позивача встановлено, що посадовий оклад встановлено за 32 тарифним розрядом відповідно до додатку 24 Наказу Міністра оборони № 90 від 01.03.2018року. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 становить 11034,50 грн., в тому числі: посадовий оклад 6200,00 грн., оклад за військовим званням 1410,00 грн., надбавка за вислугу років (45%) 3424,50 грн.
Незгода позивача з вказаними діями відповідача зумовила звернення до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини 1статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію.
Статтею 63 Закону 2262-ХІІ визначено порядок перерахунку раніше призначених пенсій.
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Так, згідно з пунктом 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 (далі - Постанова №45) під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Пунктом 1 Постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) вирішено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до Постанови № 704.
Пунктом 1 Постанови № 704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1.
Згідно із тарифною сіткою розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, яка є додатком 1 до Постанови № 704, тарифному розряду « 32» відповідає тарифний коефіцієнт « 3,52», а тарифному розряду « 39» - коефіцієнт « 4,08».
Крім того, з метою визначення та деталізації посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України, наказом Міністерства оборони України № 90 від 01.03.2018 року «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України» (далі - Наказ №90) установлено тарифні розряди за основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 1-22 до цього наказу, а також співвідношення встановлених до 01.03.2018 року окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України та осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 23, 24 до цього наказу.
Колегія суддів звертає увагу на схеми, визначені у додатках 1-22 до цього наказу, судом встановлено, що відповідно до Додатку 6 до Наказу № 90 «Схеми тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України управління оперативного, повітряного командувань» військовій посаді «начальник відділу» присвоєно 37 тарифний розряд. Згідно із тарифною сіткою розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, тарифному розряду « 37» відповідає тарифний коефіцієнт « 3,92».
У свою чергу, у Додатку 9 до Наказу № 90 «Схема тарифних розрядів за основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України бригади (усіх найменувань)» визначено, що тарифному розряду « 39» відповідає посада «командир бригади».
На підставі вище зазначеного, колегією суддів встановлено, що тридцять дев`ятому тарифному розряду відповідає інша посада, а саме посада - командира бригади. Водночас, позивач при звільненні у запас Збройних Сил України не займав такої посади і звільнявся з посади начальника фінансово-економічного відділу.
Щодо доводів позивача відносно того, що Наказ № 90 виданий із перевищенням повноважень, колегія суддів зазначає наступне.
Так, даний Наказ є чинним і підлягає застосуванню до спірних правовідносин. У свою чергу суд не наділений функцією законотворчості, і здійснює виключно правозастосовчу функцію із наданням правової оцінки діям та рішенням суб`єкта владних повноважень на відповідність вимогам положенням чинного законодавства, а також частині 2 статті 2 КАС України.
Отже, у разі якщо позивач не погоджується із вказаним наказом, як щодо процедури його прийяття, так і щодо його змісту, позивач має право звернутись до суду із відповідним позовом щодо оскарження Наказу № 90. Водночас, у даній справі цей наказ не є предметом спору.
Щодо послання позивача на наявність підстав для прирівняння посади начальника фінансово-економічного відділу повітряного командування «Центр», яку він займав на дату звільнення зі служби до посади командира бригади з посиланням на те, що при останньому перерахунку пенсії застосовувався тарифний розряд, виходячи із розміру посадового окладу командира бригади, колегія суддів зазначає наступне.
Так, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги зазначені посилання, оскільки такі доводи не ґрунтуються на нормах законодавства - Постанови № 704 та Наказу МОУ № 90, які застосовані відповідачем та неправомірність їх застосування позивачем не доведена.
Окрім того, Постановою № 103 та наказом Міністра оборони № 90 військовим комісаріатам для визначення тарифного розряду, не надано повноважень проводити аналіз відповідності посади, яку займала на момент звільнення, іншій посаді за критеріями назви, функціональності та організаційного рівня підрозділу у структурі органу.
У даному випадку, останніми використовується розмір окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби.
Відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена. (п. 6 Порядку № 45).
Зокрема, як вбачається з листа Київського обласного військового комісаріату від 26.12.2018 №2/5 2405 останнім на адресу управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян направлено довідку про встановлення нового тарифного розряду звільненому військовослужбовцю ОСОБА_1 , №ФК 76778, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Крім того, в даному листі ІНФОРМАЦІЯ_3 просить вважати раніше надану довідку не дійсною. Як вбачається з довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку визначеному рішенням Кабінету Міністрів України від 26.12.2018 № ФК76778, посадовий оклад позивача за посадою помічник командира з фінансово-економічної роботи - начальник фінансово-економічного відділу повітряного командування «Центр» становить 6910,00 грн.
Таким чином, в ході розгляду судової справи встановлено, що відповідачем переглянуто тарифний розряд військової посади позивача за відповідною посадою, яку позивач займав на дату звільнення зі служби, тобто тарифний розряд « 32», що відповідає тарифному коефіцієнту « 3,52» змінено на тарифний розряд « 37», що відповідає тарифному коефіцієнту « 3,92».
Вказане вище підтверджується копією листа Обласного військового комісаріату Міністерства оборони України від 26.12.2018 року №2/52405 (а.с. 47), копією довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням КМУ від 26.12.2018 року №ФК76778 (а.с. 48), копією листа Обласного військового комісаріату Міністерства оборони України від 28.12.2018 року №1/2/6615.
Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що посада «помічник командира з фінансово-економічної роботи - начальник фінансово-економічного відділу повітряного командування «Центр» з якої позивач звільнений з військової служби, прирівняна до посади «начальник відділу», яка за назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі Збройних Сил України управління оперативного, повітряного командувань є відповідною посаді, яку займав позивач на час звільнення з військової служби.
З урахуванням викладеного, Київський обласний військовий комісаріат обґрунтовано та законно виготовив та направив до пенсійного органу довідку про розмір грошового забезпечення позивача, згідно з якою його посадовий оклад становить 6910,00 грн. (37 тарифний розряд - коефіцієнт 3,92 х 1762 - прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року). При цьому, судом не встановлено невідповідність дій та рішень відповідача вимогам частини 2 статті 2 КАС України.
Щодо посилання позивача на рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 806/2654/18 та рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 1440/1822/18, колегія суддів зазначає наступне.
Так, зі змісту вказаних рішень вбачається, що у рішенні у справі № 806/2654/18 суд посилався на преюдиційні факти, які були встановлені іншим судовим рішенням. Проте, у даному випадку позивач не надавав суду будь-яких судових рішень щодо встановлення певних юридичних фактів.
У свою чергу, у рішенні у справі № 806/2654/18 суд надавав правової оцінки іншій посаді та іншому тарифному розряду.
Крім того, звертає увагу, що відповідно до вимог частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, відповідно до вимог процесуального закону обов`язковим для суду є висновок саме Верховного Суду, а не місцевих судів.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 серпня 2019 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

О.Є. Пилипенко