Справа № 120/1885/19-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1885/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маслоід О.С.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

29 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Транс" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року (ухвалене у м. Вінниці 16.09.2019 о 14:47, повний текст якого виготовлено 23.09.2019) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Транс" до управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінниця Агро Транс» звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось із позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови №119127 від 22.05.2019 про накладення адміністративного господарського штрафу у сумі 1700 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.09.2019 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що транспортний засіб позивача обладнаний тахографом. Під час проведення перевірки водієві не було надано направлень на перевірку, акт перевірки складений без зазначення органу державного контролю, не зрозуміло суть порушення. У спірній постанові не описано змісту правопорушення, за яке накладається стягнення, не зазначено місце, час, об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення. За таких умов, позивач вважає, що порушується його право на захист. Адже, із вказаної вище постанови, неможливо встановити, які саме дії чи бездіяльність трактуються в ній як правопорушення.

Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 31.03.2019 року о 21 год. 00 хв. головним спеціалістом відділу ЧАП Мельником В.М. та старшим державним інспектором ВДК Шпинем С.О. на підставі направлення на перевірку від 22.03.2019 № 001174 під час проведення рейдової перевірки автотранспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 і який належить озивачеві, виявлено порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: «надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня не оформлена картка водія ОСОБА_1 до цифрового тахографа».

Вказане порушення зафіксовано відповідним актом №131136 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.03.2019 року. Наявність виявленого правопорушення позивачем під час судового розгляду справи не спростовувалась.

Повідомленням від 17.04.2019 року за № 4152/20/24-19, яке отримано нарочно представником позивача, відповідач повідомляв позивача про проведення 07.05.2019 року розгляду справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт. На вказаному повідомлені представник позивача зазначив про перенесення розгляду справи на 22.05.2019 року.

22.05.2019 року позивач на розгляд справи шодо порушення законодавства про автомобільний транспорт представника не направив. Цього ж дня постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №119127 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на позивача накладено штраф в розмірі 1 700 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача є правомірною.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт».

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, передбачена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (Порядок №1567).

Відповідно до ст. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг (ст. 5 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України (ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

Відповідно до ч. 8 ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт» водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Стаття 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 12 Порядку №1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Пунктом 13 Порядку №1567 визначено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

У відповідності до вимог п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

В пункті 15 Порядку 1567 визначено, що під час рейдової перевірки перевіряються виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

У відповідності до вимог п.16 Порядку 1567 рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи. Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.

З метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Тахограф - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року №385 (Інструкція № 385).

Відповідно до п.3.3. Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно 3.5 Інструкції №385 перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Порядок обігу карток, що використовуються в цифрових контрольних пристроях (тахографах) затверджений Наказом Міністерства Інфраструктури України № 329 від 30.05.2013 (Порядок № 329) визначає процедури видачі, оновлення, заміни та анулювання дії карток, що використовуються в цифрових контрольних пристроях (тахографах), а також строки дії таких карток.

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 329 картка водія видається фізичним особам, після подачі заяви до Центру з видачі карток Компетентного органу особисто або поштовим відправленням.

Згідно із п.3.7. Порядку № 329 заява на видачу або оновлення карток всіх типів повинні містити зразок підпису користувача картки. Після чого картка видається користувачу картки протягом 20 робочих днів з дня реєстрації заяви на видачу або оновлення картки, якщо не оформлено рішення про відмову у видачі картки.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлюється Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, який затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року N340 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 року за N 811/18106 (Положення № 340).

Згідно пунктів 1.3., 7.1. Положення № 340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами. Перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку N 1567.

Системний аналіз наведених норм доводить, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Такий контроль здійснюють уповноважені органи Уктрансбезпека шляхом проведення перевірок, зокрема, рейдових. Для проведення рейдової перевірки видається відповідний щотижневий графік та направлення. У зв`язку з цим, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти уповноваженим особам документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Визначений перелік документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, не є вичерпним. До вказаних документів діючим законодавством передбачена наявність інших необхідних документів, зокрема, картка водія, завдяки якій здійснюється державний контроль за додержанням водієм режиму праці та відпочинку. Уповноважені особи мають право перевіряти наявність вказаного документу під час здійснення як міжнародних, так і внутрішніх перевезеннях.

Встановлено, що 31.03.2019 під час проведення рейдової перевірки автотранспортного засобу, який належить позивачеві, виявлено порушення - відсутня (не оформлена) картка водія ОСОБА_1 до цифрового тахографа.

Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, вимогами діючого законодавства не передбачено пред`явлення направлення на проведення рейдової перевірки під час її проведення. Тому є безпідставними посилання позивача на те, що водієві не було пред`явлено направлення на проведення перевірки. Крім цього, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаної ним обставини.

Необхідно звернути увагу на те, що під час рейдової перевірки перевіряється, зокрема, додержання режиму праці та відпочинку. Це в свою чергу встановлюється внаслідок перевірки картки водія до цифрового тахографу. Відтак, перевірка наявності встановлених тахографів (пп. 4 п. 5 Положення № 340) та перевірка наявності картки водія не є рівноцінним за значенням. Адже в першому випадку перевіряється безпосередня наявність технічного пристрою в автомобілі, а в другому дотримання режиму роботи водія. З огляду на це, не можна вважати обґрунтованими посилання позивача на те, що перевірка тахографу здійснюється виключно на транспортних засобах, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення.

Наявність цифрового тахографу у вказаному транспортному засобі та здійснення транспортним засобом саме внутрішніх перевезень підтверджується сторонами по справі та не є спірними обставинами.

Щодо доводів позивача про те, що акт перевірки №131136 від 31.03.2019 складений невідомо яким органом державної влади без зазначення посад осіб, що його склали, а також у ньому не вказано зміст правопорушення, суд зазначає, що такі доводи спростовуються більш детальним аналізом акт №131136 від 31.03.2019.

Так, судом встановлено, що акт №131136 від 31.03.2019 складено головним спеціалістом відділу НАП Мельником В.М. та старшим державним інспектором ВДК Шпінем С.О., даний акт складений згідно вимог додатку № 3 Порядку №1567 та містить відбиток штемпеля у правому верхньому куті з усіма необхідними реквізитами органу, уповноваженого на проведення перевірки. При цьому у графі місце перевірки вказано «203 км. + 500 м. а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ». У графі дата і час перевірки « 31.03.19 р. 21 год. 00 хв.».

Водій із вказаним актом був ознайомлений, але від його підписання та надання додаткових пояснень відмовився, про що зроблено відповідний запис.

Також суд враховує, що позивача викликали на розгляд справи належним чином. Представник позивача попросив перенести вказаний розгляд на 22.05.2019, але у подальшому на розгляд справи позивач свого представник не направив, своїм правом на захист у досудовому порядку не скористався, пояснень та належних документів під час розгляду справи не надав.

Тому, є необґрунтованими твердження позивача про його прав під час прийняття спірної постанови, суд зазначає наступне.

Також колегія суддів зауважує, що оскаржувана постанова містить дату 31.03.2019 року, місце Херсонська область та зміст правопорушення порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Опис правопорушення визначено саме таким чином, оскільки у самому бланку постанови вказано про необхідність зазначення правопорушення лише в контексті вказаного закону. Зазначення ж суб`єктивної сторони правопорушення не передбачено самим бланком постанови, відповідно не є обов`язковими даними. З огляду на це, суд також не приймає до уваги посилання позивача на те, що спірна постанова не містить: опису правопорушення, місця та часу, об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення, з огляду на наступне.

Також суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що щотижневий графік перевірок затверджений в.о. начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки без зазначення дати затвердження.

Необхідно звернути увагу на те, що графік містить період проведення запланованих рейдових перевірок, а саме: з 25.03.2019 року по 31.03.2019 року, відповідно на момент настання вказаного періоду перевірок щотижневий графік існував. Крім цього, суд зазначає, що графіки рейдових перевірок складаються кожного тижня. Вказаний графік містить період проведення запланованих рейдових перевірок, а саме: з 25.03.2019 року по 31.03.2019 року, відповідно на момент настання вказаного періоду перевірок щотижневий графік існував.

Суд зазначає, що у направленні на проведення перевірки серед інших посадових осіб зазначені не всі особи, які проводили перевірку. При цьому, територіальним відділом Укртрансбезпеки, який проводив перевірку, були дотриманні вимоги п. 16 Порядку 1567. Зазначена невідповідність сама по собі не впливає на правомірність прийняття відповідачем спірної постанови.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача є правомірною, відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог.На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Транс" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.