Справа № 520/4515/19
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 р.Справа № 520/4515/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: П`янової Я.В. , Старостіна В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Дмитренко О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року, суддя Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.11.19 року по справі № 520/4515/19

за позовом ОСОБА_1

до Сумської митниці ДФС

про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської митниці ДФС, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- скасувати рішення Сумської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № UА805180/2019/000077/2 від 09.04.2019 р.;

- скасувати картку відмови Сумської митниці Державної фіскальної служби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805180/2019/00189 від 09.04.2019 р;

- стягнути з Сумської митниці ДФС (код ЄРДПОУ 39420037), зареєстроване місцезнаходження: 400211, м. Суми, вул. Юрія Вєтрова, буд. 24, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 1536,80 грн.;

- стягнути з Сумської митниці ДФС (код ЄРДПОУ 39420037), зареєстроване місцезнаходження: 40020, м. Суми, вул. Юрія Вєтрова, буд. 24, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу розмірі 2400,00 грн. ;

- стягнути з Сумської митниці ДФС (код ЄРДПОУ 39420037), зареєстроване місцезнаходження: 40020, м. Суми, вул. Юрія Вєтрова, буд. 24, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на переклад документів з литовської на українську мову у розмірі 840,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що між ОСОБА_1 та UAB EDGAZAS було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу легкового автомобіля марки RENAULT MEGANE, 2016 р. виготовлення, VIN НОМЕР_2 . Ціна на вказаний автомобіль становила 5650 євро. Однак, позивачу було відмовлено в оформленні митної декларації UA805180/2019/0102602 та застосовано другорядний метод, а саме метод визначення вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, у зв`язку з чим було складено картку відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805180/2019/00189 та було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA805180/2019/000077/2 від 09.04.2019 р., відповідно до якого митна вартість транспортного засобу склала 10000 євро.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 адміністративний позов задоволено.

Скасовано рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості № UА805180/2019/000077/2 від 09.04.2019 року.

Скасовано картку відмови Сумської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2019/00189 від 09.04.2019 року.

Стягнуто з Сумської митниці ДФС (вул. Юрія Вєтрова, б. 24, м. Суми, 40020, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичн адреса: АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Стягнуто з Сумської митниці ДФС (вул. Юрія Вєтрова, б. 24, м. Суми, 40020, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичн адреса: АДРЕСА_2 ) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2400,00 грн. (дві тисячі чотириста гривень).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що при коригуванні митної вартості товару, посадовою особою митниці була врахована цінова інформація по даному (ідентичному) транспортному засобу за (VIN): НОМЕР_2 10000 EUR, яка булла згенерована автоматизованою системою аналізу та управління ризиків (АСАУР), де даний VIN-код збігається з VIN-кодом транспортного засобу, який пред`явлено позивачем для митного оформлення МД від 03.04.2019 р. № UA805180/2019/0102602. Відповідач зауважив, що при митному оформлені товару позивач не надав зовнішньоекономічного договору (контракту), укладеного між ОСОБА_1 та UAB EDGAZAS, тобто відомості щодо митної вартості товару не були підтверджені документально, а тому використання основного методу при визначенні митної вартості товару є неможливим. Окрім того, надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таким чином, суб`єктом владних повноважень було винесено цілком обґрунтоване та законне рішення.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 25.11.2019 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що між ОСОБА_1 та UAB EDGAZAS було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу легкового автомобіля марки RENAULT MEGANE, 2016 р. виготовлення, VIN НОМЕР_2 . Ціна на вказаний автомобіль становила 5650 євро, що в свою чергу підтверджується рахунком-фактурою № 461226 (а.с.22 23).

З квитанції № 1580028 від 28.03.2019 р. вбачається, що позивачем була сплачена сума у розмірі 5650 євро директору Едгарасу Завіцкасу (а.с. 24 25). Також вказана вартість транспортного засобу зазначена в супровідному експортному документі (а.с. 27 28).

Придбаний транспортний засіб 29.03.2019 р. позивачем було ввезено на митну територію України через Волинську митницю ДФС з метою митного оформлення придбаного автомобіля. Митним брокером Приватною фірмою СУМИЗОВНІШТРАНС 03.04.2019 року до митного поста Центральний Сумської митниці ДФС була подана митна декларація ІМ 40 ДЕ №/2019/010262, в якій заявлена митна вартість товару, визначена із застосуванням основного методу, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) згідно з ч. 2 ст. 57, ст. 58 Митного кодексу України (а.с. 29).

Разом з митною декларацією митним брокером Приватною фірмою СУМИЗОВНІШТРАНС для підтвердження митної вартості був поданий повний пакет документів, необхідних для прийняття рішення про митне оформлення товару (а.с. 19 43).

Суб`єкт владних повноважень засобами електронного зв`язку надіслав митному брокеру Приватній фірмі СУМИЗОВНІШТРАНС повідомлення, яким висловив сумніви щодо зазначеної позивачем митної вартості транспортного засобу та витребував усі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, без зазначення, які саме документи позивачу треба надати до митного органу та яку інформацію мають підтвердити вказані документи (а.с. 44).

Листом від 08.04.2019 р. №1878 повідомлено начальника митного поста Центральний Сумської митниці ОСОБА_2 про те, що на повідомлення від 03.04.2019 р. №/2019/010262 надати інші документи, ніж є у митній декларації, вбачається неможливим через їх відсутність (а.с. 45).

Проте митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00189, в якій зазначено причину відмови: Порушення вимог порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 651 в частині заповнення граф митної декларації №№ 43,44,45,46,47 у зв`язку із винесенням Рішення про визначення митної вартості товарів №UA8005180/2019/000077/2 від 09.04.2019 р. Згідно п.2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України (а.с. 46).

Окрім того, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості UА805180/2019/000077/2 від 09.04.2019 р., в якому зазначено, що відбулося спрацювання профілю ризику 105-2 Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VIN-кодом. (а.с. 47).

Крім того встановлено, що позивач не погодився з митною вартістю транспортного засобу, але з метою прискорення митного оформлення та запобігання матеріальним збиткам здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ № UA805180/2019/010752.

Юридичною підставою для прийняття оскарженого рішення митний орган обрав положення ст.ст. 51-59 Митного кодексу України, а фактичною підставою є доводи відповідача про розбіжності у вартості товару, а саме відсутність у поданих до митного оформлення документах усіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару.

Не погодившись з оскаржуваними рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу органу доходів і зборів протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, запитування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість запитування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити конкретні документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Як свідчать матеріали справи, разом з митною декларацією митним брокером Приватною фірмою СУМИЗОВНІШТРАНС для підтвердження митної вартості був поданий повний пакет документів, необхідних для прийняття рішення про митне оформлення товару, а саме: 1) декларація № IM 40 ДЕ UA805180/2019/0102602 від 03.04.2019 р. 2) рахунок-фактура № 461226 від 28.03.2019 р., 3) акт Про проведення огляду (переогляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №/2019/116548 від 29.03.2019 р.; 4) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 28.03.2019 р.; 5) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 3 НОМЕР_4 від 14.04.2016 р.; 6) висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №02042111 від 02.04.2019 р.; 7) договір про надання послуг брокера № 1011 від 28.03.2019 року; 8) копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 від 07.06.2000 р.; 9) квитанції; 10) копії митної декларації країни відправлення №19LTKC0100EK086DF2 від 28.03.2019 р.; 11) митна декларація за якою було відмовлено у випуску товарів (а.с. 19 43).

Підставою для коригування митної вартості товару був висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах відсутні усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару та відомості щодо ціни, що фактично була сплачена позивачем при придбанні транспортного засобу.

При цьому, відповідачем не конкретизовано, яких саме відомостей не міститься у поданих до митного оформлення документах, які, на думку митного органу, підтвердили б задекларовану митну вартість імпортованого товару.

Як встановлено колегією суддів, транспортний засіб придбаний позивачем у нерезидента за 5650 євро, що підтверджується рахунком-фактурою (інвойс), який було подано до митного оформлення.

Крім того, колегія суддів зосереджує увагу на тому, що у митного органу була реальна можливість перевірити (уточнити) задекларовану вартість імпортованого транспортного засобу, оскільки рахунок-фактура (інвойс) містить відомості про продавця, його адресу та номер телефону, однак відповідачем заходи щодо уточнення дійсної вартості імпортованого товару вжиті не були.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що підставою для коригування митної вартості товару було спрацювання системи управління ризиками, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачені частиною другою статті 58 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.

Разом з тим, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.

Відповідачем не наведено підстав щодо неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів у їх послідовності.

Аналогічні висновки викладені й в постанові Верховного Суду України від 02.04.2019 р. по справі №809/784/16.

Крім того, суд звертає увагу, що при перетині транспортним засобом кордону країни експорту митні органи іноземної держави, перевіривши документи на автомобіль, не виявили порушень в обчисленні митної вартості у розмірі 5650 євро.

Розрахунки за придбаний автомобіль були проведені заявником готівкою.

Згідно з висновком постанови Верховного Суду від 13.02.2018р. у справі № 803/1112/173 зазначено, що з приводу посилання відповідача на ненадання банківських платіжних документів, суд касаційної інстанції з огляду на встановлені в судових рішеннях обставини зазначає, що запитувані митницею документи у позивача були відсутні та не могли бути надані з об`єктивних причин, так як товар оплачувався готівкою без банківських платежів. У даному випадку колегія суддів вважає, що ненадання позивачем банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів (рахунка-фактури, акта приймання-передачі автомобіля), які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з приводу ненадання позивачем при митному оформленні товару зовнішньоекономічного договору (контракту), укладеного між ОСОБА_1 та UAB EDGAZAS, про який останнім зазначено в позовній заяві, оскільки митним органом під час митного оформлення та витребування додаткових документів, надання вищевказаного договору не запитувалось.

При цьому надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Враховуючи викладене, доводи митного органу про неможливість визначення митної вартості транспортного засобу, що ввозився позивачем, із застосуванням першого методу є безпідставними, а відтак суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування картки відмови №UА805180/2019/00189 та рішення митниці №UА805180/2019/000077/2 від 09.04.2019 р.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року по справі № 520/4515/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Рєзнікова
Судді(підпис) (підпис) Я.В. П`янова В.В. Старостін
Повний текст постанови складено 28.11.2019 року