Справа № 440/4641/19
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

29 листопада 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/4641/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Алєксєєва Н.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" про:

- визнання протиправними дій державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Макушинського В.І. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №59357002,

- визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про відкриття виконавчого провадження №59357002.

До позовної заяви представником позивача додано заяву про забезпечення адміністративного позову, шляхом зупинення стягнення на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.09.2019, яке здійснюється по виконавчому провадженні №59357002 Замостянським відділом державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, до набрання законної сили судовим рішенням по адміністративній справі.

В обґрунтування цього клопотання представник позивача зазначив, що окрім оскаржуваної позивачем постанови, відповідачем також винесено постанову про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.09.2019, яка надійшла для виконання до Котелевського районного відділу культури. Вказував, що у разі протиправного стягнення з доходів ОСОБА_1 коштів на виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.09.2019 року, після ухвалення рішення про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, з метою поновлення порушених прав, позивач має звернутись до суду загальної юрисдикції з позовною заявою про стягнення помилково стягнених коштів, що спричинить додаткове матеріальне та емоційне навантаження. Також зазначав про очевидність протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження.

Розглянувши заяву, суд дійшов наступного висновку.

Частинами першою та другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З аналізу положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд вбачає, що забезпеченням адміністративного позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Підстави для вжиття заходів забезпечення позову є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу, а також відповідати змісту позовних вимог.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Оцінюючи обґрунтованість клопотання позивача про забезпечення позову, суд враховує, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили, що виконання рішення у справі у разі задоволення позовних вимог з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача буде ускладеним або неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, а також, що для відновлення таких прав і свобод необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У матеріалах справи докази, що підтверджують необхідність застосування заходів забезпечення позову, також відсутні.

Суд зазначає, що при розгляді клопотання про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. Їх оцінка в сукупності може бути надана судом лише за наслідками розгляду самої справи, з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які сторони вправі надавати суду - саме в ході розгляду адміністративної справи.

Предметом позову у даній справі є питання щодо правомірності винесення державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області постанови про відкриття виконавчого провадження №59357002.

Правова оцінка доводам позивача щодо неправомірності оскаржуваного рішення має надаватися лише в ході судового розгляду справи.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що відповідно пункту 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Фактично, здійснивши забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.09.2019, судом буде вирішено питання, яке вплине на права та обов`язки заінтересованих осіб, зокрема державного виконавця у якого перебуває на примусовому виконанні виконавчий напис №3199 від 23.05.2019.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Замостянського відділу державної виконавчої служби м.Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови.

Копію ухвали направити особі, яка звернулася з даною заявою.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва