Справа № 300/378/19
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2019 р. справа №300/378/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Гундяка В.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії до 70% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату призначеної пенсії у основному розмірі 86% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яку він до 01.01.2018 року отримував у розмірі 86 % грошового забезпечення. З вказаної дати пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії позивача та незаконно зменшив її основний розмір до 70% сум грошового забезпечення. Позивач вказав, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, а тому внесені до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років з 90 відсотків до 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Окрім цього зазначив, що відповідно до Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тому просив визнати такі дії відповідача протиправними, зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 в належному розмірі, а саме 86% грошового забезпечення.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

У строк, встановлений судом, позивач усунув вказані недоліки, тому ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження ( у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 21.03.2019 року. Позовних вимог не визнав, просив в задоволенні позову відмовити на тій підставі, що на момент проведення перерахунку пенсії позивача, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. За результатами перерахунку пенсії відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» за №103 від 21.02.2018 розмір пенсії позивача збільшився. Вважає проведений позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2018 саме в розмірі 70 відсотків грошового забезпечення правомірним. Окрім цього зазначив, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, а пенсію позивачу призначено саме у розмірі 71% сум грошового забезпечення і тому відповідач правомірно здійснив перерахунок.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 зупинено провадження по справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі за №Пз/9901/58/18 (№240/5401/18).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019, у зв`язку із звільненням з посади головуючого судді, дана справа розподілена судді Гундяку В.Д.

20.11.2019 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду провадження в даній адміністративній справі поновлено в зв`язку з набранням законної сили вищезгаданим рішенням Верховного Суду.

Так 04.02.2019 рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у зразковій справі № Пз/9901/58/18 (справа 240/5401/18), залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, яка оприлюднена 25.10.2019, позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 83% до 70% сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії позивачу відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Висновки Верховного Суду, викладені в зразковій справі, підлягають застосуванню при вирішенні даної справи згідно частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 263 КАС України, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази та заперечення проти них, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що позивач до 20.01.1986 року перебував на військовій службі та був звільнений з посади старшого викладача військової кафедри.

До 01.01.2018 року ОСОБА_1 отримував пенсію у розмірі 86% грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Як вбачається з наявної в матеріалах справи та дослідженої судом в якості письмового доказу копії протоколу за пенсійною справою позивача у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у березні 2018 року здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зменшивши її основний розмір з 86% до 70% грошового забезпечення.

У зв`язку із здійсненням позивачу з 01.01.2018 перерахунку пенсії в розмірі 70% грошового забезпечення, він звернувся до відповідача із заявою про проведення йому з 01.01.2018 перерахунку та виплати пенсії в розмірі 86% грошового забезпечення.

Листом відповідача за №185/Б-15 від 15.02.2019 ОСОБА_1 повідомлено про те, що Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за N 3668-17 внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", цифри "90" замінено цифрами "80", в подальшому Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" цифри "80" замінено цифрами "70". На підставі постанови Кабінету Міністрів України за N 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (в редакції до 01.10.2011 року) було передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). При цьому частиною другою цієї статті було визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Порядок перерахунку призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 1 березня 2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 відповідно до Постанови КМУ №704.

13 лютого 2008 року постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45), відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України N 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» як військовослужбовець. Основний розмір пенсії позивача, при її призначенні складав 71% відповідних сум грошового забезпечення, у відповідності до чинних на той час вимог ст. 13 Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей.

Так відповідно до пункту "а" статті 13 Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1982 року за № 986 (чинного на час призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу 25 років і більше обчислюються в наступних розмірах: особам офіцерського складу (крім вказаних в пункті "б" цього пункту), прапорщикам, мічманам військовослужбовцям надстрокової служби, які мають вислугу 25 років, - 50% окладів грошового забезпечення і за кожен рік вислуги понад 25 років - 3 відсотки окладів грошового забезпечення, але всього не більше 75 % окладів грошового забезпечення.

З 01.01.1992 року введено в дію Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року за № 2262-ХІІ, яким визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі.

Згідно пункту "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ (у первинній редакції) право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

За змістом пункту "а" частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у первинній редакції) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 вказаної статті Закону № 2262-ХІІ (у первинній редакції) встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому відповідно до Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про пенсійне військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" 75% було замінено на 85% з 1996 року, на 90% з 2003 року та здійснено відповідний перерахунок.

Відповідно до Закону України від 27.03.2014 року № 1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 01.04.2014 року було внесено зміни до частини другої статті 13 Закону N 2262-ХІІ, де зазначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, що, на думку відповідача, передбачає необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Судом встановлено, що органом пенсійного фонду позивачу здійснено перерахунок пенсії відповідно до Постанови №103, після чого її основний розмір склав 70% від грошового забезпечення.

За наслідками судового розгляду суд не погоджується з даними діями відповідача по справі з огляду на нижчевикладене.

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

Враховуючи зазначене, на переконання суду, що положення статті 13 Закону № 2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Зокрема до останнього застосовуються виключно спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії.

Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу на підставі Постанови №103, управління Пенсійного фонду України безпідставно застосувало норми, які регулюють питання призначення пенсії, а не перерахунку.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача, що пенсію призначено саме у розмірі 71% сум грошового забезпечення і тому відповідач правомірно здійснив перерахунок, як безпідставні.

Так статтею 22 Конституції України закріплені права і свободи, які не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини та беручи до уваги загальні принципи права, встановлені статтею 22 Конституції України та статтею 63 Закону України №2262-ХІІ, на переконання суду після перерахунку пенсії позивача, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року N 103, застосовуванню підлягає норма Закону №2262-ХІІ, що визначала розмір пенсії, яка діяла на момент її збільшення з 75% до 90%, тобто в даному випадку у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 вказано, що утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини другої статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 68 Конституції України вони є загальнообов`язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Принципи соціальної держави втілено також у ратифікованих Україною міжнародних актах: Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права від 16 грудня 1966 року, Європейській соціальній хартії (переглянутій) від 03 травня 1996 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення тощо.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Згідно встановлених судом обставин справи, відповідачем здійснювались перерахунки пенсії позивача відповідно до черговості змін, внесених до Закону №2262-ХІІ.

Загальний строк вислуги позивача на час первинного призначення пенсії в 1986 році складав 32 роки.

Норми Законів України від 25.03.1996 за №103/96-ВР і від 04.07.2002 №51-IV не мали жодного обмежень щодо їх застосування, і відповідно до цього правових перешкод для перерахунку пенсії з 75% на 85% і з 85% на 90% законодавством визначено не було. Відповідний стаж позивача на час призначення пенсії дозволяв здійснювати такий перерахунок.

Разом з тим, з аналізу наведених норм матеріального права слідує, що внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної і відповідно перерахованої на підставі Закону №2262-ХІІ пенсії.

Більше того, положення Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 за №1166-VII про зменшення граничного розміру грошового забезпечення до 70% не містить будь-яких положень щодо нормативного регулювання питання перерахунку пенсій, призначених і обчислених до 19.04.2014. При цьому, пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VI, містить умови наступного змісту - обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, відповідач фактично визнав за позивачем право на обчислення його пенсії за вислугу років у розмірі 86% грошового забезпечення, що про що свідчить виплата даного розміру пенсії до 2018 року.

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо пропущеного позивачем шестимісячного строку звернення до суду, та зазначає, що відповідно до частини 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що, за загальним правилом, не існує строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 року у справі № 164/1904/14-ц, у постановах Верховного Суду від 30.10.2018 року у справі № 493/1867/17, від 19.03.2019 року у справі № 806/1952/18.

Відтак, враховуючи висновок суду про протиправність дій відповідача, що полягали у зменшенні відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку до 70% сум грошового забезпечення, підстав для обмеження будь-яким строком права позивача на перерахунок пенсії немає.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов переконання про необхідність захисту порушеного права позивача шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії з 86% до 70% та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії у з 01 січня 2018 року ОСОБА_1 , виходячи з 86% від відповідних сум грошового забезпечення.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Івано-Франківській області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору сплаченого згідно квитанції ПАТ "Державний ощадний банк України" №251 від 20.02.2019 року.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку з 01.01.2018 ОСОБА_1 пенсії в розмірі 70 % грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2018 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 86% грошового забезпечення відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з врахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з 02.12.2019 року, як дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018

Суддя /підпис/ Гундяк В.Д.