Справа № 580/3564/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29 листопада 2019 року справа № 580/3564/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицький С.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» (далі відповідач), в якому просить:

- визнати дії головного лікаря КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» неправомірними;

- зобов`язати посадових осіб КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» зняти позивачку з обліку КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради», оскільки з 1994 року по сьогоднішній день позивачка не зверталася за психіатричною допомогою до спеціалістів КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради».

Ознайомившись з вказаною позовною заявою, суддя Черкаського окружного адміністративного суду встановив, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Так, Згідно пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача у контексті критеріїв за частиною 2 статті 2 КАС України.

За змістом позовної заяви позивачка вважає протиправними дії головного лікаря КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради», однак у прохальній частині позовної заяви не зазначено, які саме дії останнього позивачка просить визнати протиправними.

Позивачка у позовній заяві зазначила у якості третьої особи ОСОБА_2 , однак у позові не зазначено на чиїй стороні має бути залучено останнього.

Позовна заява не містить клопотання позивача про необхідність залучення третіх осіб, та не наведено аргументів щодо необхідності залучення ОСОБА_2 у якості третьої особи.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя також встановив, що позивачкою у переліку додатків до даного позову зазначено про надання трьох копій довідки КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 02.07.2019 № 951/01-05, проте усупереч вимог ст. 161 КАС України, позивачкою додано дві копії вказаної довідки, що також підтверджується актом від 14.11.2019, складеним працівниками відділу організаційного забезпечення та контролю (канцелярії) Черкаського окружного адміністративного суду.

Отже, враховуючи викладене, суддя встановив, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, внаслідок чого ухвалою від 19.11.2019 залишив позовну заяву без руху, якою надав строк для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви строк тривалістю десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

27.11.2019 на усунення недоліків позовної заяви позивачкою подано до Черкаського окружного адміністративного суду заяву.

З вказаної заяви та документів доданих до неї, вбачається, що вимоги ухвали 06.11.2019 про залишення позовної заяви без руху, позивачкою виконано частково, а саме - надано три копії довідки КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 02.07.2019 № 951/01-05.

Однак, на виконання ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 позивачкою не приведено прохальну частину позовної заяви у відповідність до вимог п. 4, 5 ст. 160 КАС України в частині вимоги щодо того, які саме дії відповідача позивачка просить визнати протиправними.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, що має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на звернення до суду передбачає можливість отримати захист порушеного права, обумовлене тим, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. «Порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду, за змістом рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес»: - правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

Відповідно до офіційного тлумачення частини 1 статті 55 Конституції України, наданого у рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп: частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може належати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності. Такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтовано пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Peretyaka and Sheremetyev проти України, 21.12.2010, №45783/05).

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відтак, враховуючи, що на виконання вимог ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 позивачкою не приведено позовну заяву у відповідність до вимог п. 4, 5 ст. 160 КАС України в частині вимоги щодо того, які саме дії головного лікаря КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» позивачка просить визнати протиправними з огляду на критерії частини 2 статті 2 КАС України, суддя зазначає, що станом на 29.11.2019 позивачкою не усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою від 19.11.2019.

Відповідно до ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки вимоги ухвали суду від 19.11.2019 про залишення позовної заяви без руху у встановлений суддею строк позивачкою у повному обсязі не виконані, така позовна заява підлягає поверненню.

Одночасно суддя звертає увагу позивачки на те, що відповідно до ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» про зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачці разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Ухвала набирає законної сили законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький