Справа № 676/5708/19
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/5708/19

Головуючий у 1-й інстанції: Шевцова Л.М.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

28 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М.

секретар судового засідання: Платаш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Василишина Дмитра Миколайовича на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2019 року (ухвалене у м. Кам`янець-Подільському 25.10.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Василишина Дмитра Миколайовича, управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до поліцейського 2 батальйону 2 роти сержанта поліції Василишин Д. М., Управління Патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.10.2019 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.10.2019 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що факт вчинення позивачем порушення підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень позивача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що згідно постанови ЕАВ№1449100 від 23.08.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляду штрафу в сумі 680 грн за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Порушення полягало в тому, що 23.08.2019, на автодорозі Н03-Житомир - Чернівці, в с. Атаки, позивач керував транспортним засобом для перевезення пасажирів Mercedes-Benz CDI 311 д.н.з. НОМЕР_1 , в темну пору доби, в якому не працювали задні габаритні ліхтарі, чим допустив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КУпАП.

Позивач стверджує, що зазначене порушення фактично не допустив, так як, 23.08.2019 він не знаходився на маршруті та не займався регулярними перевезеннями пасажирів, а направлявся по своїх справах, тобто людей в автомобілі не було, а тому вважає вказану постанову протиправною у зв`язку із чим звернувся до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем вказаного порушення.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи міститься відеозапис з боді-камери поліцейського який підтверджує, що позивач визнав наявність порушення та не заперечував, що він керував транспортним засобом для перевезення пасажирів Mercedes-Benz CDI 311 д.н.з. НОМЕР_1 в якому не працювали задні габаритні ліхтарі в темну пору доби.

Позивач намагався усунути вказане порушення, що також підтверджують його пояснення.

Водночас, позивач просив не притягати його до адміністративної відповідальності, обмежившись попередженням, врахувати його матеріальний стан при застосуванні санкції. Заперечив проти кваліфікації порушення за ч.2 ст.121 КУпАП, стверджуючи, що на момент зупинки не здійснював пасажирські перевезення, а прямував в особистих справах.

Висновки суду першої інстанції про неможливість врахування вказаного відеозапису в якості доказу внаслідок відсутності в постанові відомостей про здійснення відеофіксації порушення та технічні засоби фіксації, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Так, в постанові по справі про адміністративне правопорушення інформація про факт здійснення фіксації порушення та технічні засоби, якими зафіксовано порушення. Однак, необхідно звернути увагу на те, що дана інформація має зазначатись лише у постанові згідно якої особу притягають до адміністративної відповідальності за порушення, факт вчинення якого зафіксовано такими технічними засобами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку нагрудною камерою поліцейського фіксувалась процедура розгляду справи, порушення не фіксувалось, інших технічних засобів не застосовувалося.

Разом з цим, позивач порушення не заперечував як під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, так і в ході судового розгляду справи.

Тому, відсутність в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення інформації про факт здійснення фіксації порушення та технічні засоби, якими зафіксовано порушення, не може свідчити про протиправність такої постанови.

Відповідно до ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина 1).

Керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина 2).

Позивач наполягає на тому, що станом на час складання спірної постанови він не здійснював пасажирських перевезень, а повертався з лікарні, на підтвердження чого надав виписку з історії хвороби №1/52.

Однак, суд апеляційної інстанції такі доводи позивача вважає необґрунтованими, адже вказана виписка з історії хвороби №1/52 підтверджує наявність у позивача певних хвороб, перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 06.01.2019 по 24.01.2019, рекомендацію до спостереження у сімейного лікаря. Разом з цим, дана виписка не містить жодних відомостей, які б свідчили про те, що позивач не здійснював пасажирських перевезень, а їхав з чи до лікарні, або іншим чином спростовували факт вчинення позивачем вказаного порушення.

Крім того, суд враховує, що зазначений відеозапис з нагрудної камери поліцейського підтверджує факт здійснення позивачем в той момент пасажирських перевезень, адже на цьому відеозаписі (файл 053800459, час 10 хв 35 сек) чітко зафіксовано наявність пасажирів у транспортному засобі, яким керував позивач.

Також суд зазначає, що характер вчиненого порушення унеможливлює застосування до позивача попередження. Санкція частини 2 статті 121 КУпАП не є альтернативною, що унеможливлює визначення відповідачем розміру штрафної санкції в іншому розмірі ніж сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахування наведеного, колегія суддів вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.2 ст.121 КУпАП, а оскаржувана постанова відповідача є правомірною та не підлягає скасуванню.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Василишина Дмитра Миколайовича задовольнити.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Василишина Дмитра Миколайовича, управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.