Справа № 400/1122/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1122/19

Категорія: 109020100 Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 11.07.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області про визнання протиправною відмови у наданні дозволу та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) Держгеокадастру України у Миколаївській області про:

- визнання протиправною відмову відділу у Вознесенському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області (), у наданні Лущенко Г.М. (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки орієнтовною площею 0,016847 гектарів, що розташована по АДРЕСА_1 ;

- зобов`язання відділу у Вознесенському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області () розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки орієнтовною площею 0,016847 гектарів, що розташована по АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що відповідачем безпідставно та необґрунтовано відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки та запропоновано звернутись з приводу проведення інвентаризації до Вознесенської міської ради. Крім того, відповідач в своєму листі вказав, що відповідно до національної кадастрової системи інформація стосовно реєстрації права власності, права користування земельної ділянки відсутня.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що оскільки надання відповідного дозволу виходить за межі повноважень відповідача та відділу у Вознесенському районі, таким чином, відмова відповідача щодо надання дозволу викладена в листі від 12 березня 2019 року №62/10-19 відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року по справі замінено первинного відповідача - відділ у Вознесенському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області на належного відповідача по справі - ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру Миколаївській області задоволено.

Визнано протиправною відмову відділу у Вознесенському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки орієнтовною площею 0,016847 гектарів, що розташована по АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки орієнтовною площею 0,016847 гектарів, що розташована по АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ГУ Держгеокадастру України у Миколаївській області ставиться питання про скасування рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року, в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ГУ Держгеокадастру України у Миколаївській області зазначає, що до повноважень відповідача не належить надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності.

Відзиву ОСОБА_1 на апеляційну скаргу не подано.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ Держгеокадастру України у Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 жовтня 2004 року по АДРЕСА_1 (а.с. 17). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, нерухомість перебуває у приватній власності частка 1/1 (а.с. 18).

25 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до відділу у Вознесенському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки орієнтовною площею 0,016847 га по АДРЕСА_1 .

12 березня 2019 року відділом у Вознесенському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області направлено позивачу листа за №62/140-19, яким у наданні дозволу відмовлено, та запропоновано позивачу звернутися стосовно проведення інвентаризації, до розпорядника земель комунальної власності м. Вознесенська, а саме до Вознесенської міської ради. Також зазначено, що відповідно до національної кадастрової системи інформація стосовно реєстрації права власності, права користування земельної ділянки відсутня.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що аналізуючи зміст рішення про відмову в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрої щодо інвентаризації земель, суд дійшов висновку, що не можливо встановити, яким саме вимогам і нормам законодавства не відповідає звернення позивача. Оскаржуване рішення не містить посилань на конкретні приписи нормативно-правових актів, які не були додержані позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 25 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до відділу у Вознесенському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, щодо інвентаризації земельної ділянки орієнтовною площею 0,0016847 га по АДРЕСА_1 .

Листом відділу у Вознесенському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 12 березня 2019 року №62/140-19 надано відповідь, яким відмовлено у наданні дозволу та запропоновано звернутися стосовно проведення інвентаризації, до розпорядника земель комунальної власності м. Вознесенськ, а саме Вознесенської міської ради.

Відповідно до п.2 "Порядку проведення інвентаризації земель", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року №513 (далі - Порядок), (який був чинний станом на 25 лютого 2019 року) інвентаризація земель проводиться з метою: забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення контролю за використанням і охороною земель; визначення якісного стану земельних ділянок, їх меж, розміру, складу угідь; узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, та у Державному земельному кадастрі; прийняття за результатами інвентаризації земель Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідних рішень; здійснення землеустрою.

Згідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 35 Закону України "Про землеустрій" інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

У разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої та затвердженої в установленому законом порядку.

Відповідно до п.8 Порядку підставою для проведення інвентаризації земель є рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт, договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками технічної документації (далі виконавці), судові рішення.

Згідно до вимог ч.3 ст. 35 Закону України "Про землеустрій" підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є:

для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою;

в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої знаходиться масив.

Виходячи з викладеного державна інвентаризація земель, яка здійснюється Держгеокадастром або його територіальними органами проводиться виключно щодо земель державної форми власності сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно вимог абз.13 п.4 положення "Про Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області" від 17 листопада 2016 року № 308 Головне управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Миколаївської області.

Відповідно до вимог Закону України від 06 вересня 2012 року №5245-VI (далі Закон 5245-VI) "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності з 01 січня 2013 року, землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Пунктом 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" визначено, що у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у п.п.3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.

Відповідно до листа виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області №1641/01/01-02/12, який отримано начальником відділу у Вознесенському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області 08 серпня 2019, вищезазначена земельна ділянка є комунальною власністю територіальної громади міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради.

Отже, земельна ділянка, зазначена в адміністративному позові, перебуває в межах міста Вознесенськ та відноситься до земель комунальної власності, розпорядником яких є Вознесенська міська рада згідно норм чинного законодавства.

Таким чином, відмова відділу у Вознесенському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, викладена у листі від 12 березня 2019 року №62/140-19 є законною, відповідає вимогам чинного законодавства та приписам ч.2 ст. 2 КАС України.

Так як рішення суду приймається на користь суб`єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст.139 КАС України, відсутні.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області про визнання протиправною відмови у наданні дозволу та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.