Справа № 400/3128/19
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 р. № 400/3128/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Міністерства освіти і науки України, пр. Перемоги, 10, м. Київ, 01135

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України (далі по тексту Відповідач; МОН України) з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність МОН щодо повідомлення позивачу про результати перевірки його звернення від 18.08.2019 р. ІЛ-9603923 та суть прийнятого рішення;

- зобов`язати МОН України повідомити позивачеві про результати перевірки його звернення від 18.08.2019 р. ІЛ-9603923 та суть прийнятого рішення;

- визнати протиправною бездіяльність МОН України щодо повідомлення порядку видачі дублікатів дипломів про вищу освіту ректорові Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського;

- зобов`язати МОН України повідомити порядок видачі дублікатів дипломів про вищу освіту ректорові Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він 18.08.2019 р. звернувся в порядку Закону України "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393) на Урядову гарячу лінію МОН України з проханням повідомити ректорові Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського порядок видачі дублікатів дипломів про вищу освіту, які видавалися до 1991 р. Відповідач не надав відповідь на його звернення, а як наслідок, ректор не видає дублікат диплому Позивачеві. Позивач вважає, що не повідомлення Ректора про Порядок видачі дублікатів дипломів є протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Окрім того, Позивач зазначає, що йому не відомо як саме Відповідач перевіряв підстави, викладенні в його зверненні, та просить суд зобов`язати Відповідача надати відповідь по суті порушених ним питань на його звернення, зазначивши результати та шляхи перевірки фактів, викладених у зверненні від 18.08.2019 р.

Відповідач 28.10.2019 р. на адресу суду надіслав Відзив на позовну заяву, де зазначив, що Позивач неодноразово звертався до МОН України з аналогічними питаннями про порядок та підстави видачі дублікату втраченого диплома. Відповідачем неодноразово надавалися відповіді. На звернення від 18.08.2019 р. Позивачеві надано письмову відповідь за вихідним 12.09.2019 р. Окрім того, Позивач звертався неодноразово й до суду та суд розглядав питання правильності видачі дубліката диплома, який Позивач отримав у 1981 р. А відтак, Відповідач вважає, що позовні вимоги не належать задоволенню. Щодо позовних вимог про прийняте рішення за результатами перевірки звернення Позивача від 18.08.2019 р. Відповідач зазначає, що станом на теперішній час відсутні нормативно- правові акти, які встановлюють еквівалентність документів про здобуття вищої освіти, виданих до 1991 р., освітньо-кваліфікаційним (освітнім) рівням вищої освіти (бакалавр, спеціаліст, магістр). Позивач звертає увагу суду, що в даному випадку має місце звернення Позивачем до суду з позовом, в якому відсутній предмет спору, та це є зловживання своїми процесуальними правами з боку Позивача. Відповідач вважає, що позов необґрунтований та не належить задоволенню.

30.10.2019 р. Позивач надав відповідь на відзив, де висловив свою думку, що через те, що Відповідач не приймає жодних зусиль щодо повідомлення ректора університету про порядок видачі дублікатів дипломів, що були видані до 1991 р., Позивач до теперішнього часу не має на руках диплому про вищу освіту, яку він здобув у 1981 р. А відтак, саме це є порушенням його прав та така системна бездіяльність та вперте небажання Відповідача здійснити дії (які є його прямими повноваженнями) на захист його порушеного права обурює його.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відтак, суд відповідно до положень ст. 205 КАС України розглядає справи в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, та доводи сторін, викладені в позові та відзиві на позовну заяву, судом встановлено:

18.08.2019 р. Позивач звернувся до Відповідача зі зверненням на Урядову гарячу лінію, де порушив питання, що протягом 16 років не може отримати дублікат диплому про вищу освіту, яку він здобув за радянських часів у 1981 р. Та просив МОН України повідомити ректорові Будаку В.Д. порядок видачі дублікатів дипломів, які видавалися до 1991 р. (а. с. 7).

На звернення від 18.08.2019 р. Відповідачем надано письмову відповідь від 12.09.2019 р. за вихідним № 3/1252-19 (а. с. 16). Про отримання цієї відповіді Позивачем свідчить скріншот інтернет сторінки Укрпошти, де зазначено що лист отриманий Позивачем 09.10.2019 р. (а. с. 15).

Спірні правовідносини регулюються нормами Законом № 393.

Так, ст. 1 Закону № 393 передбачено право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначенням ст. 3 Закону № 393 заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

У відповідності до ст. 15 Закону № 393 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За загальним правилом, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання (ст. 20 Закону № 393).

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалам справи, що відповідач надав письмову відповідь на звернення Позивача від 18.08.2019 р. у межах строків, передбачених ст. 20 Закону № 393, а відтак, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання МОН України повідоми позивачеві про результати перевірки його звернення від 18.08.2019 р. ІЛ-9603923 та суть прийнятого рішення, задоволенню не належать.

Щодо змісту отриманої позивачем відповіді та твердження, що відповідь надана йому не по суті порушених у зверненні питань, суд вважає необхідним зазначити наступне.

У зверненні від 18.08.2019 р. ІЛ-9603923 Позивач просить відповідача повідомити ректорів Університету Будаку В.Д. порядок видачі дублікатів дипломів, які видавалися до 1991 р.

У відповіді на звернення позивача, копія якої направлена і на адресу Університету, Відповідач повідомив, що питання виготовлення дублікатів документів про вищу освіту, у тому числі здобуту в закладах вищої освіти до проголошення Україною незалежності, унормовано Порядком замовлення на відтворення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затвердженим наказом МОН від 06.03.2015 р. № 249.

Згідно з зазначеним Порядком, дублікати документів про вищу освіту виготовляються за формою (зразком), чинним на дату видачі дубліката.

У випадку, якщо первинний документ про вищу освіту було видано до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.04.1997 р. № 354, дублікат документа про вищу освіту видається за формою диплома спеціаліста.

Таким чином, лист відповідача від 12.09.2019 р., який є відповіддю на звернення позивача від 18.08.2019 р. ІЛ-9603923, містить вичерпну відповідь на питання, порушене у зверненні. Порядок видачі дублікатів дипломів, які видавалися до 1991 р. повідомлено і позивачу, і ректору Університету. Відповідь відповідача містить посилання на нормативно-правові акти та висновок по суті поставленого позивачем питання.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності МОН України щодо повідомлення порядку видачі дублікатів дипломів про вищу освіту ректорові Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського та зобов`язання МОН України повідомити порядок видачі дублікатів дипломів про вищу освіту ректорові Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського.

З позовної заяви вбачається, що позивач не згоден зі змістом наданої йому відповіді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, метою адміністративного судочинства є захист саме порушеного права особи. Дослідивши надані сторонами докази та заяви по суті справи, суд встановив, що права позивача при розгляді його звернення від 18.08.2019 р. ІЛ-9603923 відповідачем не порушені, оскільки відповідачем дотримано вимог, передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України, надано відповідь по суті поставленого питання та у визначений Законом № 393 строк.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не довів обставин, на які він посилається в позові, натомість відповідач надав обґрунтовані пояснення правомірності своїх дій, що підтверджується також листом від 12.09.2019 р. Викладене є підставою для відмови в задоволенні позову.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) до Міністерства освіти і науки України (пр. Перемоги, 10, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код 38621185) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 27.11.2019 р.

Суддя Н.В. Лісовська