Справа № 200/10814/19-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 р. Справа№200/10814/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення № від 28.05.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення № від 28.05.2019 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» було отримано податкове повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області за неподання податкової декларації за платежем «рентна плата за спеціальне використання води» № від 28.05.2019 року на суму штрафу 12240,00 грн.

Позивач не згоден з зазначеним податковим повідомленням рішенням та просить скасувати його.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

У відзиві на позов від 17 жовтня 2019 року представник відповідача зазначив, що ГУ ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку КП «Компанія «Вода Донбасу» щодо своєчасного подання податкових декларацій з рентної плати (юридичних осіб) за період з ІІ кварталу 2016 року по І квартал 2019 року, якою встановлено порушення вимог п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п.п. 49.18.2 п. 49.1 ст. 49, п. 252.3, 252.23 ст. 252, п. 255.12 ст. 255, п. 257.1, 257.2 ст. 257, п.п. 257.3.1, 257.3.4 п. 257.3 ст. 257, п.п. 258.1. п. 258.1 ст. 258 Податкового кодексу України, а саме: не подання податкових декларацій з рентної плати (юридичних осіб) за період з ІІ кварталу 2016 року по І квартал 2019 року (акт перевірки від 15.05.2019 року № 1648/05-99-47-07). За результатами перевірки складено акт перевірки № 1648/05-99-4707 від 15.05.2019 року. Згідно з актом за даними ДНВП «Геоінформ України» КП «Компанія «Вода Донбасу» має діючий спеціальний дозвіл на користування надрами (реєстраційний номер 5929 від 25.03.2014 року) терміном дії до 25.03.2034 року: вид користування видобування корисних копалин промислова розробка родовищ; вид корисної копалини води питні і технічні; відомості про ділянку надр, що надається у користування родовище Донецьке (місцезнаходження Донецька область, Слов`янський район, с. Дробишеве, с. Щурове). Перевіркою встановлено, що позивачем не подано податкові декларації із збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод та з рентної плати за спеціальне використання води за період, що перевірявся. При винесенні ППР був врахованих факт застосування до КП «Компанія «Вода Донбасу» протягом календарного року штрафних санкцій за аналогічне порушення (ППР від 01.02.2019 року № ). Відповідач також зазначив, що Закон України № 1669 не скасовує обов`язків платників податків, встановлених Податковим Кодексом України. З огляду на вищевикладене, вважає, що ГУ ДФС у Донецькій області правомірно винесло податкове повідомлення рішення № від 28.05.2019 року, у зв`язку із чим просить відмовити комунальному підприємству «Компанія «Вода Донбасу» у задоволенні позову.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року, відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про розгляд справи № 200/10814/19-а за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» пройшов передбачену законом процедуру державної реєстрації, є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом: 00191678, місцезнаходження юридичної особи: вулиця К. Лібкнехта, 177а, місто Маріуполь, Донецька область, 87547, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та в даних правовідносинах, у відповідності до вимог ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов`язки.

Відповідач є юридичною особою публічного права установою, яка є територіальним органом Державної фіскальної служби України, яка в свою чергу, була створена в процесі перетворення Державної податкової служби України, та яка наділена правовим статусом контролюючого органу. Загальний обсяг правоздатності такого суб`єкта податкових відносин, як «контролюючий орган», визначено положеннями ст. 41 Податкового кодексу України. Зміст функцій контролю цих органів визначено положеннями ст. 61 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку щодо своєчасного подання податкових декларацій з рентної плати (юридичних осіб) за період з ІІ кварталу 2016 року по І квартал 2019 року.

Вказаною перевіркою встановлено порушення вимог п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п.п. 49.18.2 п. 49.1 ст. 49, п. 252.3, 252.23 ст. 252, п. 255.12 ст. 255, п. 257.1, 257.2 ст. 257, п.п. 257.3.1, 257.3.4 п. 257.3.1 п. 257.3.4 п. 257.3 ст. 257, п.п. 258.1.1 п. 258.1 ст. 258 Податкового кодексу України, а саме: не подання податкових декларацій з рентної плати (юридичних осіб) за період з ІІ кварталу 2016 року по І квартал 2019 року (акт перевірки від 15.05.2019 року № 1648/05-99-47-07).

На підставі зазначеного акту винесено спірне податкове повідомлення-рішення № від 28.05.2019 року, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 12240,00 грн.

Спірним у справі є наявність (відсутність) правових підстав для прийняття відповідачем зазначеного вище податкового повідомлення-рішення.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пп. 251.1.4. п. 251.1 ст. 251 ПК України рентна плата складається, зокрема, з рентної плати за спеціальне використання води.

Пунктом 255.3. ст. 255 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі, з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання.

Відповідно до п. 257.1. ст. 257 ПК України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Згідно п. 257.2. ст. 257 ПК України платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.

Відповідно до п. 257.3. ст. 257 ПК України платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки, зокрема, з рентної плати за спеціальне використання води - за місцем податкової реєстрації.

Пунктом 257.5. ст. 257 ПК України передбачено, що сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не подано до контролюючого органу податкові декларації по збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за період з ІІ кварталу 2016 року по І квартал 2019 року. Даний факт не є спірним та підтверджений даними облікової картки позивача.

Правовою підставою застосування штрафу у податковому повідомленні-рішення податковим органом визначена стаття 120 ПК України.

Згідно п. 126.1. ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Податкове повідомлення-рішення є способом реалізації податковим органом владних управлінських функцій.

Спірне податкове повідомлення-рішення прийняте за формою «ПС» відповідно до Додатку 11 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, який є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України.

За змістом статей 54, 58 ПК України підставою для винесення податкового повідомлення-рішення є акти перевірок податкового органу, у яких зафіксовані порушення податкового законодавства.

Також, суд зазначає, що Закон № 1669-VII визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 10 Закону № 1669-VII визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Термін «відповідальність» необхідно розуміти як встановлені законом та іншими нормативно-правовими актами санкції. Санкція - це заходи відповідальності, що застосовуються державою за порушення передбачених нормою права зобов`язань і вимог, а також з метою захисту інтересів суспільства і держави, прав і свобод людини та організацій (тобто юридичних осіб), правопорядку.

Суд зазначає, що вищенаведеним Законом № 1669-VII не визначено перелік зобов`язань за невиконання або неналежне виконання яких особа звільняється від відповідальності. Разом з цим, Закон № 1669-VII спрямований на забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Згідно з частиною третьою статті 11 Закону № 1669-VII, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд зазначає що положення статті 10 Закону № 1669-VII застосовується до спірних правовідносин та є спеціальною нормою закону, яка поширюється на суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об`єктивних обставин - проведення антитерористичної операції, факти про які, в свою чергу, підлягають підтвердженню належними засобами та у передбачений чинним законодавством спосіб, що відповідно встановлює підстави для звільнення від відповідальності цих платників податків, в тому числі й в частині неналежного виконання обов`язку своєчасної реєстрації податкових накладних.

Отже, стаття 10 Закону України № 1669-VII передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобов`язань є наявність у такого суб`єкта господарювання Сертифікату ТПП про засвідчення форс мажорних обставин.

У даному випадку позивачу нараховані штрафні санкції саме за несвоєчасну сплату ним грошових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач має сертифікати (висновок) Торгово-промислової палати України № 1735 від 25.11.2014 року, яким засвідчено настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів, та № 1735 від 25.11.2014 року, якими засвідчено настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України для продовження граничних стоків подачі податкових декларацій.

Таким чином, наявні підстави для звільнення підприємства від відповідальності за порушення строків сплати грошових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води з юридичних осіб в установлені Податковим кодексом України строки.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній в постановах від 14 березня 2018 року по справі № 805/1463/17-а (адміністративне провадження № К/9901/1958/17) та від 08 травня 2018 року по справі № 805/808/17-а (адміністративне провадження № К/9901/760/17).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин і зібраних доказів, наявних в матеріалах справи, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем правомірності та законності прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 28.05.2019 року на суму 12240,00 грн., у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, який не містить вимогу щодо визнання протиправним податкове повідомлення-рішення № від 28.05.2019 року, суд вважає за необхідне для повного та ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог в частині визнання протиправним індивідуального акта.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (платіжне доручення № 5049 від 17.09.2019 року)

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення № від 28.05.2019 року задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 28.05.2019 року на суму штрафу 12240,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) на користь комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (місцезнаходження: 87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. К. Лібкнехта, 177а, ) судовий збір у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко