Справа № 822/5105/14
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/5105/14

Головуючий у 1-й інстанції:Загороднюк А.Г.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

27 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Іваненко Т.В. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.11.2014, винесеного на підставі акта перевірки №047/22/01/21/ НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи позовну заяву, вказувала, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким на підставі абзацу 15 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-BP (далі Закон №481/95) до неї застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., є протиправним, оскільки позивач не володіє спеціальними знаннями та не могла знати про підроблення марок акцизного податку на пляшках; крім того на час проведення перевірки Законом №481/95 за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка передбачався штраф в розмірі 8500,00 грн., а не 17000,00 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав до Вінницького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області за № від 13 листопада 2014 року про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у розмірі 17 000 грн.

За результатом касаційного перегляду рішення апеляційної інстанції, постановою Верховного суду від 19 вересня 2019 року касаційну скаргу Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області задоволено частково. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Зокрема, підставою прийняття постанови касаційною інстанцією слугувало те, що cуд апеляційної інстанції, визнаючи протиправним та скасовуючи (в повному обсязі) податкове повідомлення-рішення № від 13 листопада 2014 року, виходив лише з того, що відповідачем безпідставно застосовано норму абзацу 15 частини 2 статті 17 Закону №481/95 в редакції, яка діяла на час прийняття податкового повідомлення-рішення. В той же час апеляційний суд не надав оцінки спірним у даній справі правовідносинам як таким, як і не перевірив висновку суду першої інстанції щодо допущення ОСОБА_1 порушення, пов`язаного із зберіганням алкогольного напою без марок акцизного податку встановленого зразка, за яке пунктом 15 частини 2 статті 17 Закону №481/95 навіть в редакції на момент проведення перевірки передбачалось накладення штрафу в розмірі, не менше ніж 8500,00 грн.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду на 12 листопада 2019 року у відкритому судовому засіданні на 14 год. 15 хв.

Сторони в судове засіданні не з"явились, у зв"язку з чим апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

11 листопада 2019 року на адресу суду надійшло клопотання Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про заміну відповідача у справі, а саме: Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області замінити на Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області. Клопотання мотивовано тим, що відповідно до наказу Державної податкової служби у Хмельницькій області від 29.08.2019р. №7, Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області є правонаступником Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Враховуючи зазначене, клопотання Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про заміну сторони по справі слід задовольнити та замінити сторону по справі - Городоцьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області її правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Хмельницькій області.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на підставі наказу №413 та направлень на перевірку №585, №586 від 15 травня 2014 року Городоцькою ОДПІ 16 травня 2014 року проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить суб`єкту господарювання ОСОБА_1 , щодо додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Висновки проведеної перевірки викладено в акті перевірки №047/22/01/21/ НОМЕР_1 від 16 травня 2014 року, в якому зазначено, що протоколом огляду від 08 травня 2014 року виявлено факт зберігання ОСОБА_1 алкогольної продукції виробництва ТОВ «Захід-Алко-Груп» з етикеткою «Рідна столиця» з марками акцизного податку невстановленого зразка в кількості 2 пляшок.

Вищевказану алкогольну продукцію вилучено та направлено для проведення експертизи до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Хмельницькій області, за результатами якої (акт експертизи №443х/48т від 21 травня 2014 року) встановлено, що акцизні марки на алкогольні напої з реквізитами: 17 АААА 000014 11/12 12,201 грн.; 17 АААА 000014 11/12 12,201 грн. не відповідають встановленому зразку, що виготовляється Держзнак ПК «Україна».

03 листопада 2014 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до суб`єкта господарювання ОСОБА_1 фінансових санкцій у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Не погоджуючись з рішенням №, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що актом перевірки та актом експертизи встановлено факт зберігання позивачем алкогольного напою, маркованого марками акцизного податку для маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, що не виготовлялись Державним підприємством «ПК «Україна», а тому контролюючим органом правильно застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 17000,00 грн., відповідно до пункту 15 частини 2 статті 17 Закону №481/95.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить зі слідуючого.

Частиною 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-BP (далі Закон №481/95) встановлено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно із підпунктами 14.1.107 та 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до положень підпунктів 226.6, 226.7 статті 226 ПК України маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється. Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, місяць і рік випуску марки.

За змістом пункту 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Згідно з пунктом 19 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251 (далі Положення №1251), наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари (пункт 20 Положення №1251).

Під час судового розгляду податковим органом підтверджено встановлений під час перевірки факт зберігання позивачем алкогольної продукції з марками акцизного податку не встановленого зразка, а саме: протоколом огляду від 08.05.2014 виявлено та вилучено незаконно виготовлену алкогольну продукцію виробництва ТОВ «Захід-Алко-Груп» з етикеткою «Рідна столиця» з марками акцизного податку не встановленого зразка в кількості 2 пляшок.

За правилами ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

З наведеної норми вбачається, що коло суб`єктів відповідальності не обмежено виробниками або імпортерами, які забезпечують належне маркування, для застосування санкцій на підставі наведеної статті достатньо самого факту здійснення зберігання, транспортування, реалізації алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку. Також дана стаття не ставить застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій в залежність від його обізнаності з фактом підробки відповідних марок акцизного податку.

З огляду на вищевикладене, виходячи із встановленості актом перевірки та актом експертизи факту зберігання позивачем алкогольного напою без марок акцизного податку встановленого зразка, за що контролюючим органом застосовано до неї штрафні санкці, колегія суддів приходить до висновку про правомірність винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 03.11.2014 та застосування до позивача штрафу, встановленого за таке порушення пунктом 15 частини 2 статті 17 Закону №481/95.

Проте, колегія суддів вважає безпідставним застосування до позивача суми штрафу в розмірі 17000 грн., враховуючи наведене нижче.

Відповідно до абзацу 15 статті 17 Закону №481/95 (в редакції Закону від 19 грудня 2013 року) до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 8500 гривень.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо посилення контролю за обігом підакцизних товарів та уточнення окремих податкових норм» від 12 серпня 2014 року №1638-VII (який в цій частині набрав чинності 04 вересня 2014 року) внесено зміни до абзацу 15 частини 2 статті 17 Закону №481/95 та збільшено розмір штрафу до 17000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що перевірка відповідачем проводилась 16 травня 2014 року. На момент виникнення спірних правовідносин діяла стаття 17 Закону України Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в редакції, відповідно до якої розмір фінансових санкцій становив 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 8500,00 гривень.

Проте, відповідач застосував фінансові санкції з урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо посилення контролю за обігом підакцизних товарів та уточнення окремих податкових норм", яким розмір штрафних санкції значно збільшений.

Варто зауважити, що цей Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім абзаців одинадцятого - чотирнадцятого підпункту 9 пункту 2 розділу I цього Закону (щодо внесення змін до статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"), які набирають чинності через шість місяців з дня опублікування цього Закону ( з 04 вересня 2014 року).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

З викладеного випливає, що врегульоване законом правило поведінки визначається тим нормативно-правовим актом, який був чинним на час вчинення відповідної дії (бездіяльності). Відповідно, зміст правовідносин, зокрема прав та обов`язків особи, не може змінюватися разом із зміною законодавчих норм. Склад правопорушення та відповідальність за його вчинення визначаються за змістом тих законодавчих норм, які були чинними на час вчинення відповідного правопорушення та не можуть бути змінені разом із зміною законодавчих норм (зокрема, в разі втрати чинності нормативно-правовим актом або набрання чинності новим нормативно-правовим актом, який регулює ті самі суспільні відносини).

Враховуючи, що зміни статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», внесені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо посилення контролю за обігом підакцизних товарів та уточнення окремих податкових норм" обтяжують відповідальність особи, застосуванню підлягає ст. 17 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в редакції до 04 вересня 2014 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем безпідставно застосовано норму абзацу 15 частини 2 статті 17 Закону №481/95 в редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги позивача та висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки факт допущення ОСОБА_1 порушення, пов`язаного із зберіганням алкогольного напою без марок акцизного податку встановленого зразка, підтверджено під час судового розгляду, застосуванню, в даному випадку підлягає дія пункту 15 частини 2 статті 17 Закону №481/95, чинна в редакції на момент проведення перевірки, якою передбачалось накладення штрафу в розмірі, не менше ніж 8500,00 грн., а не в редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. А тому, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, податковим органом безпідставно застосовано до позивача штраф в розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення частково не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи колегія суддів вважає, що слід скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнит частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області за № від 13 листопада 2014 року в частині застосування до ОСОБА_1 фінансові санкції у розмірі 8500,00 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Іваненко Т.В. Граб Л.С.