Справа № 607/22142/19
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2019 Справа №607/22142/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: Дуркало Т.В.

позивача : ОСОБА_2

представника відповідачів: Кондрат Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідачів Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Шипки Х.Б. від 10.09.2019 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн. Відповідно до даної постанови громадянин ОСОБА_2 10 вересня 2019 року о 11 год. 48 хв. на 370 км. автодороги М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» в смт. В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався із швидкістю 86 км/год. при дозволеній швидкості 50 км/год., швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTІ 20/20 серійний номер ТC 000532, чим порушив вимоги п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що відносно нього безпідставно винесено постанову та накладено адміністративне стягнення, адже дорожній знак початку населеного пункту «В. Березовиця» в порушення п. 8.2.1 Правил дорожнього руху не був видимий на відстані не менш як 100 метрів, оскільки його закривали інші дорожні знаки та рослини. Крім того звертає увагу на те, що поліцейським було допущено порушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, адже остання не була присутня при фіксації швидкості керованого ним транспортного засобу. У зв`язку із вищенаведеним просить скасувати постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представник Департаменту патрульної поліції України та Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП Кондрат Л. заперечила щодо позову та просить відмовити у його задоволенні. Підтримала поданий до суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого зазначила, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки поліцейський роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Шипка Х.Б. діяла на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Одночасно вказала, що твердження позивача про порушення інспектором процедури розгляду справи є неправдивим. Зазначила, що позивачем було порушено правила дорожнього руху, що підтверджується самою постановою та роздруківкою фотознімку з приладу Trucam, на якому зафіксовано швидкість автомобіля, яким керував ОСОБА_2 . Щодо пояснень позивача про те, що дорожній знак початку населеного пункту «В. Березовиця» не був видимий, оскільки його закривали інші дорожні знаки та рослини, вважає їх неправдивими та вони спростовуються долученим до матеріалів справи фотознімками, на якому добре видно знак початку населеного пункту, зокрема і з відстані 100 метрів.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши думку сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 543072, громадянин ОСОБА_2 10 вересня 2019 року о 11 год. 48 хв. на 370 км. автодороги М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» в смт. В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався із швидкістю 86 км/год., при дозволеній швидкості 50 км/год., швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTІ 20/20 серійний номер ТC 000532, чим порушив вимоги п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачено адміністративну відповідальність згідно ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно постанови серії НК № 543072 від 10.09.2019 року, винесеної поліцейським роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області Шипкою Х.Б., на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до п.12.9 «б» ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31.

В свою чергу, диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення водіями перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обставини вчинення даного правопорушення повністю викладені у постанові серії НК № 543072 від 10.09.2019 року, яка міститьпосилання на те, що швидкість руху автомобіля під керування ОСОБА_2 вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 серійний номер ТC 000532 , а також зазначено про те, що до постанови додається відео з н/к ВО 00073, 72, фото порушення, які додані до відзиву представником відповідачів. Таким чином постанова відповідає усім вимогам норм чинного законодавства, відповідачем при винесенні постанови про адміністративне правопорушення дотримано положення ст. 280 КУпАП, достеменно встановлено вину позивача у вчиненому правопорушенні, враховуючи, що крім постанови в якості доказу вини позивача у скоєнні правопорушення надано диск з відеофіксацією з місця події та роздруківка фотознімку з приладу Trucam, на якому зафіксовано швидкість автомобіля, яким керував ОСОБА_2 .

Оглядом аудіовізуального диску, судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці інспектор поліції роз`яснив позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП, а також ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, інспектор назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки. Крім того в процесі розгляду справи позивачем на місці зупинки не заявлялося будь-яких клопотань, зокрема про надання юридичної допомоги або ж про ознайомлення з доказами вчинення ним правопорушення. Крім того при розгляді справи про адміністративне правопорушення саме поліцейським Шипка Х.Б. було встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, врезультаті чого відносно ОСОБА_2 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення на підставі наявних доказів. Таким чином доводи позивача щодо порушення інспектором поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження.

Також на місці зупинки транспортного засобу позивач жодним чином не заперечив інспектору про наявність на вказаній ділянці дороги обмеження швидкості руху «50 км/год», при цьому лише зазначивши, що його швидкість не могла становити «86 км/год».

Окрім цього з наданої суду роздруківки фотознімку з приладу TruCam Serial №TС000532 від 10.09.2019 року 11.47 год., вбачається, що швидкість транспортного засобу «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , визначено в 86 км/год. при дозволеній швидкості 50 км/год.

При цьому слід зазначити, що на ділянці дороги, де було вчинено адміністративне правопорушення, міститься дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів. Крім цього суду надано фотографію із зображенням дорожнього знаку на автодорозі М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», зокрема зображений дорожній знак 5.45 «В. Березовиця» («Початок населеного пункту»), в межах якого діють вимоги Правил дорожнього руху України, що визначають порядок руху в населених пунктах, а саме: водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7; у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Доводи позивача щодо того, що дорожній знак початку населеного пункту «В. Березовиця» не був видимий на відстані не менш як 100 метрів, оскільки його закривали інші дорожні знаки та рослини не беруться судом до уваги, оскільки спростовуються долученими представником відповідачів до матеріалів справи фотознімками, на якому належно проглядається знак початку населеного пункту «В. Березовиця» та його не закривають інші дорожні знаки та рослини таким чином, що його б не було видно з відстані 100 метрів при русі транспортного засобу як крайньою правою так і лівою смугою руху, як про це зазначає позивач.

Відтак заперечення позивача щодо безпідставності винесення постанови спростовуються вищевказаними доказами і підтверджують думку суду, що звернення позивача до суду пов`язане не із захистом його порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останнім способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності. Самі лише заперечення не мають юридичної сили, оскільки свою позицію та невинуватість позивач мав би довести шляхом надання доказів на спростування обставин викладених у оскаржуваній постанові, адже відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом; ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтями 268, 269, 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості розгляду окремих категорій адміністративних справ.

Так, статтею 286 встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, висновки, яких суд дійшов за результатами розгляду справи, в задоволенні вимог позивача про скасування постанови слід відмовити, у зв`язку з тим, що відповідачем здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідно до приписів чинного законодавства на підставі відповідних доказів, про які зазначено в постанові, адже доказів, які б спростовували надані відповідачем докази в обґрунтування наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а так само доказів на підтвердження порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не надано.

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а відповідно до п.1.9. - особи, які порушують їх, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти до уваги заперечення позивача, оскільки ці твердження є непослідовні, суперечливі і не відповідають встановленим обставинам по справі, а тому аналізуючи наведені факти, приймаючи до уваги те, що дотримання вимог обмежень швидкості є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою забезпечення безпеки інших учасників дорожнього руху, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження, підстави для скасування постанови відносно позивача відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, ст.122, п.1 ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено 02 грудня 2019 року

Головуючий суддяС. В. Кунцьо