Справа № 160/5648/19
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2019 року Справа № 160/5648/19
Дніпропетровськийокружнийадміністративний суд у складі:
головуючого суддіСерьогіної О.В.
за участі секретаря судового засіданняПостоловської А.О.
позивача представника позивача представника відповідачаОСОБА_2 Онищенко С.В. Бохан О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов,-
19.06.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/407 від 05.07.2018 року;
- визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/408 від 05.07.2018 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується із зазначеними постановами про накладення штрафу вважає, що інспекційне відвідування було проведене відповідачем з порушенням затвердженого предмету та підстав перевірки; складення за наслідками такого відвідування акту від 13.06.2018 року № ДН 720/269/НД/АВ та як наслідок винесення оскаржуваних постанов, вчинені не на підставі і в порядку, що передбачені чинним законодавством, а також з огляду на необґрунтованість висновків, викладених в акті перевірки. Позивач зазначає, що він не погоджується з обставинами викладеними в акті інспекційного відвідування, оскільки особи, які давали пояснення, що вони працюють у ФОП ОСОБА_2 , належним чином не встановлювались, їх анкетні дані не перевірялись за документами, що посвідчують особу, письмові пояснення не відбирались, а заповнення анкети наданої інспектором праці відображають відповіді лише на окремі питання, відповіді на які були «зручними» для інспектора. Документи складені за результатами інспекційного відвідування позивачем не були отримані вчасно, оскільки він тимчасово не проживав за місцем реєстрації у зв`язку із проведенням ремонту, а отже він був позбавлений можливості ефективного захисту своїх права під час розгляду справи про накладення штрафу. Також позивач вказує, що ним не було надано бухгалтерських та кадрових документів на вимогу відповідача у зв`язку з тим, що він не був належними чином повідомлений про проведення інспекційного відвідування, при цьому документи потрібно було надати за однією адресою, а перевірка проводилась за іншою адресою. Крім того, акт інспекційного відвідування було складено після складення акту про неможливість проведення інспекційного відвідування, отже вказані документи фактично протирічать однин одному. Вказаний факт було проігноровано відповідачем при винесенні оскаржуваних постанов та накладено на позивача штраф за обидва порушення. З огляду на викладені обставини позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
25.10.2019 року позивачем було надано відповідь на відзив, о обґрунтування якої зазначено, що відповідач зазначає про відсутність у Порядку № 295 вимоги стосовно отримання згоди Держпраці України на проведення інспекційного відвідування, натомість вказана вимога і не повинна міститись у зазначеному Порядку, адже її викладено у Наказі Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 р. № 390, яким затверджено Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів. Позивач також не погоджується з підставами призначення перевірки, зокрема заяви невідомої особи, відомості стосовно якої відповідачем не розкриваються. До відзиву надана копія вказаної заяви, в якій детально викладені підстави проведення робіт за різними адресами позивачем (Марганець-лист, Чкалово - договір), про вказані обставини ніколи не було відомо працівникам, оскільки це жодним чином не стосується виробничих потреб. По-друге в заяві наводяться прізвища не відомих позивачеві осіб (здебільшого), та вказанні індивідуальні податкові номери, які стороння особа, яка нібито випадково потрапила до позивача, не могла дізнатись та навести у заяві. Відповідач умисно не зазначає усіх підстав з порядку проведення перевірки, оскільки Порядком передбачена не будь-яка заява фізичної особи, а заява особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин, а також працівника про порушення щодо нього законодавства про працю. З приводу автора заяви, позивач зазначає, що у нього ніколи не було трудових зносин з іншими особами, окрім влаштованих на роботу та відносно яких відбувалось звітування. Стосовно нібито отриманих від присутніх працівників усних пояснень з приводу їх працевлаштування позивач зазначає, що гр. ОСОБА_4 - не існує та ніколи не існувало, тим паче з датою народження ІНФОРМАЦІЯ_2, вказана особа ніколи не давала свідчень, наведених у документах відповідача, про що свідчить бланк «ПОЯСНЕННЯ», ОСОБА_5 - ніколи не надавав пояснень викладених у документах інспекторів, та не наводив терміни строки та суми зазначені в поясненні, ОСОБА_8 - не надавав свідчень інспекторам та відмовився від спілкування, ОСОБА_7 - не існує та ніколи не існував, пояснень на надавав. При цьому інспекторами не взято до уваги, що навіть за наявними даними про працюючу людину у травні, можливо припустити що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 - одна й та сама людина та не застосовувати штрафні санкції відносно одного з працівників. Як вбачається зі звітності позивача у другому кварталі 2018 року, у нього офіційно було працевлаштовано семеро осіб. В тому числі й ті, які перебували в момент приїзду інспекторів. А тому сам факт визнання їх не працевлаштованими є незаконним та безпідставним. З урахуванням викладеного просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
04.11.2019 року представником відповідача були надані заперечення на відповідь на відзив, в обґрунтування яких зазначено, що посилання позивача на наданий до відповіді на відзив на позовну заяву податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, за звітній період другий квартал 2018 року, щодо кількості 7 працівників за трудовими договорами є необґрунтованими, оскільки даний звіт подано 09.08.2018 року. При цьому, жодних документів на підтвердження того, що дані особи були оформлені належним чином на момент проведення інспекційного відвідування в червні 2018 року, не надано (так, не надано трудові договори, накази про прийом на роботу, повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу відповідно до Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 тощо). Відповідно до Відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) видом діяльності позивача ФОП ОСОБА_2 є код КВЕД 01.30 Відтворення рослин; Код КВЕД 42.99 Будівництво інших споруд, н. в. і. у.; Код КВЕД 43.11 Знесення; Код КВЕД 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; Код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи; Код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; Код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; Код КВЕД 43.31 Штукатурні роботи; Код КВЕД 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; Код КВЕД 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; Код КВЕД 43.91 Покрівельні роботи; Код КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; Код КВЕД 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; Код КВЕД 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами; Код КВЕД 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; Код КВЕД 81.30 Надання ландшафтних послуг (основний); Код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; Код КВЕД 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій. При цьому, як основний визначено саме «Надання ландшафтних послуг (КВЕД 81.30). Тобто, на момент проведення інспекційного відвідування ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 фактично виконували трудові функціональні обов`язки працівників позивача ФОП ОСОБА_2 у відповідності до обраного позивачем виду господарської діяльності без офіційного оформлення трудових відносин. Таким чином, в ході інспекційного відвідування встановлено, що позивач ФОП ОСОБА_2 фактично допустив до роботи без оформлення трудових відносин 4 працівників ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ) в порушення вимог частини 1 статті 21, частини 3 статті 24 КЗпП України. При цьому, дії позивача ФОП ОСОБА_2 щодо фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту) перешкоджає реалізації права фізичної особи на працю, гарантованого Конституцією України та Кодексом законів про працю України, шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації, а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності, смерті у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічно оплачувану відпустку, право на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки тощо. На підставі викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 року строк підготовчого провадження було продовжено на 30 днів.
Суд усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 25.10.2019 року (а.с.191 т.1) ухвалив закінчити підготовче засідання та призначити розгляд справи по суті на 04.11.2019 року.
У судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві та в відповіді на відзив. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позов та в запереченнях.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши матеріали всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області від 04 червня 2018 року № 445-1 та направлення від 04.06.2018 року № 42/4.3-н головними державними інспекторами відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Нікопольському регіоні Засядьвовк Тамарою Трифонівною та Кондрашевою Юлією Володимирівною у період з 04 червня 2018 року по 05 червня 2018 року було здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2 з питань оформлення трудових відносин.
Підставою для проведення інспекційного відвідування позивача стала інформація за заявою фізичної особи (вхід. № Р-623 від 15.05.2018 року) щодо можливого залучення працівників до роботи без оформлення трудових відносин.
05.06.2018 року посадовими особами Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 05.06.2018 року №ДН720/269/НП та вимогу про надання документів № ДН720/269/НП.
Вказані документи були направлені на адресу ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 ) засобами поштового зв`язку, проте поштове відправлення було повернуто на адресу відправника без вручення у зв`язку з відмовою одержувача в отриманні (а.с.97 т.1).
Наказом Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області від 13.06.2018 року № 488-Іпо інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2 було поновлено та видано направлення на проведення інспекційного відвідування від 13.06.2018 року № 53/4.3-н.
13.06.2019 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Нікопольському регіоні Засядьвовк Тамарою Трифонівною за участі інспектора праці Кондрашевої Юлії Володимирівни було складено акт інспекційного відвідування № ДН720/269/НД/АВ.
Так, під час інспекційного відвідування з метою перевірки питання оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_2 та працівниками на об`єктах, інспекторами праці були проведені заходи контролю за наступними адресами здійснення підприємницької діяльності:
Об`їздом вказаних вулиць, з`ясовано, що роботи з обрізки дерев здійснювало п`ять осіб у парку м. Марганець навпроти дитячого дошкільного закладу №16 (вул. Паркова, 4а).
По інших вулицях роботи з обрізки дерев проведені напередодні, про що свідчать згорнуті докупи гілки спиляних дерев.
Перед виїздом за місцями проведення робіт до м. Марганця 05 червня 2018 року о 13 год. 29 хв. інспектором праці здійснений телефонний дзвінок за номером телефону ФОП ОСОБА_2 НОМЕР_2 , в якому підприємця повідомлено про предмет, терміни проведення інспекційного відвідування та у зв`язку з відсутністю офісу, позивачу було запропоновано о 15 год 00 хв. 05 червня 2018 року прибути до Нікопольського регіонального відділу з установчими документами та з документами, що засвідчують оформлення найманих працівників.
При цьому, ФОП ОСОБА_2 повідомив, що у нього є один оформлений на роботу працівник і документи потрібно зібрати.
Проте, на домовлений час ФОП ОСОБА_2 не з`явився, документи до перевірки не надав.
Під час обстеження за місцем проведення робіт з обрізки дерев у парку м.Марганця, що навпроти дитячого дошкільного закладу №16 (вул. Паркова, 4а) о 15 год. 32 хв. 05 червня 2018 року перебувало п`ять осіб без спецодягу та без індивідуальних засобів захисту (касок, ременів, рукавиць) та два транспортні засоби: працююча (складалася стріла) автомобіль-вишка державний номер НОМЕР_3 та під`їхав бортовий автомобіль НОМЕР_1 з навантаженими спиляними колодками акацій для завантаження спиляних та порізаних у колодки акацій, що були зібрані докупи на обочину дороги по вул. Парковій.
На початку співбесіди, працівники категорично відмовилися надати усну та письмову інформацію про себе (прізвище, посади), але пояснили, що вони працюють у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , та що у них є дозвіл Марганецької міської ради на проведення санітарної обрізки дерев.
З метою з`ясування осіб працівників, що працювали, за поданою заявою до поліції (зареєстрована у журналі обліку злочинів та пригод за № 5135 від 05 червня 2018 року), на місце проведення робіт прибула група швидкого реагування Марганецького відділу патрульної поліції Нікопольського ВП ГУ НП Дніпропетровської обл.
В результаті співбесіди з`ясовано, що з п`яти присутніх осіб четверо є працівниками ФОП ОСОБА_2 , зокрема: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 .
ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає АДРЕСА_8. тел. НОМЕР_6 ), усно повідомив, що він працює у ФОП ОСОБА_2 . Офіційно працевлаштований з травня 2018 року, а до цього часу працював у ФОП ОСОБА_2 без офіційного оформлення. Безпосередньо здійснює спил дерев та гілок.
ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонер за віком, мешкає АДРЕСА_9 ), письмово пояснив, що працює у ФОП ОСОБА_2 водієм з січня 2018 року. Роботу здійснює нерегулярно, тоді коли вона є. Завдання на виконання роботи, автомобілем, як засобом виробництва забезпечує ФОП ОСОБА_2 . Заяву та документи для оформлення офіційного працевлаштування не подавав. Винагорода за виконану роботу виплачується йому не регулярно в залежності від обсягу виконаної роботи приблизно в розмірі 2500,0 грн.
П`ятий працівник, водій автомобіля НОМЕР_1 спішно покинув місце проведення робіт, залишивши автомобіль з відкритими дверима. На запитання чому працівник лишає робоче місце, працівник ОСОБА_4 пояснив, що цей чоловік заходив до нього особисто в гості.
О 17 годині на місце проведення робіт прибув ФОП ОСОБА_2 у супроводі чоловіка, який відмовився назвати своє прізвище і мету перебування на об`єкті виконання робіт. Згодом чоловік сів за кермо автомобіля НОМЕР_1 . на який були дозавантажені попиляні колоди дров, і від`їхав з місця проведення робіт.
ФОП ОСОБА_2 пояснив, що вважає незаконним проведення перевірки. Техніка (автомобілі) перебуває у його власності та у нього обліковується чотири наймані працівники. На усну вимогу інспектора надати документи до перевірки, що стосуються працевлаштування осіб, що виконували роботи з обрізки дерев у парку м. Марганця навпроти дитячого дошкільного закладу №16 (вул. Паркова, 4а,) повідомив, що документи можливо будуть надані у четвер (07.06.2018 року), через адвоката.
За інформацією Нікопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС У Дніпропетровській області від 05 червня 2018 року №3613/10/04-07-08-02-19 ФОП ОСОБА_2 31.05.2018 року до Нікопольської ОДПІ надано Повідомлення про прийняття працівника на роботу (ПІБ застрахованої особи ОСОБА_9 , дата початку роботи - 04.05.2018 року). За даними наданих ФОП ОСОБА_2 Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за листопад та грудень 2017 року рахувалася 1 особа, яка виконувала роботи за договорами цивільно-правового характеру; за березень-квітень 2018 року - 3 особи.
Акт інспекційного відвідування № ДН720/269/НД/АВ від 13.06.2018 року було направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку.
22.06.2018 року було складено акт про відмову від підпису № ДН720/269/НД/АВ/ВП, який направлено об`єкту відвідування 25.06.2018 року.
21.06.2019 року було винесено рішення про розгляд справи про накладення штрафу № ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД, який розгляд справи призначено на 05.07.2018 року.
Вказане рішення було направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку.
05.07.2019 року начальником Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області Снісаром В.В. було винесено постанову №ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/408 відповідно до абз. 2 ч.2 ст. 265 КЗпП України, якою на позивача накладено штраф у розмірі 446 760,00 грн. за фактичний допуск до роботи чотирьох працівників ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ) без належного оформлення трудових відносин.
Також 05.07.2018 року начальником Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області Снісаром В.В. було винесено постанову №ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/407 відповідно до абз. 7 ч.2 ст. 265 КЗпП України, якою на позивача накладено штраф у розмірі 372 300,00 грн.
Не погодившись із вказаними постановами позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Повноваження, правові відносини суб`єктів владних повноважень та суб`єктів господарювання у сфері дотримання законодавства про працю, питання нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, відповідальність за порушення законодавства про працю врегульовуються Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі - Положення), Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295, який набрав чинності з 16.05.2017 року (далі Порядок № 295), Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі Порядок №509), а також положеннями ст. 265 Кодексу законів про працю України.
Згідно зі статтею 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі за текстом - Порядок № 295).
Відповідно до п.2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).
Відповідно до пп. 3 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Згідно п. 8 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 295, про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Відповідно до п. 11 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 295, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Пунктами 19, 20 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.
Згідно п. 27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених ч. 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, визначено Порядком №509.
Відповідно до п. 2 Порядку № 509, штрафи накладаються Головою управління Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформленім трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу; акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Відповідно до пунктів 3-7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).
Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.
У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держпраці, його заступниками, але не більше ніж на 10 днів.
Про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляд.
Щодо постанови Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області від 05.07.2019 року №ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/407 суд зазначає наступне.
Пунктом 16 Порядку № 295 визначено, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.
Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням (п. 17 Порядку № 295).
Як вбачається з матеріалів справи, посадовою особою Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області 05.06.2019 року було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 05.06.2018 року №ДН720/269/НП, вимогу про надання документів № ДН720/269/НП та направлено ці документи засобами поштового зв`язку на адресу ФОП ОСОБА_2 , яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме АДРЕСА_7 .
Витребувані документи позивачем надані не були.
Частиною 1 ст. 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Абазом 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні при проведенні перевірки з питань виявлення порушень зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Так судом було встановлено, що постановою від 05.07.2019 року №ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/407 позивача було притягнуто до відповідальності за азц. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України та накладено штраф у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, а саме 372 300,00 грн.
При цьому, з акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 05.06.2018 року №ДН720/269/НП не вбачається з яких саме підстав було складено вказаний акт (відмова у допуску до проведення відвідування, відсутність об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням або відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю).
У вказаному акті не зазначено, що позивач чинив будь-які перешкоди проведенню інспекційного відвідування.
У зв`язку з особливостями ведення підприємницької діяльності позивача, відсутністю в нього офісного приміщення, а також того, що інспекційне відвідування проводилось на місці здійснення робіт з обрізки дерев, у інспектора праці був відсутній доступ до бухгалтерських та кадрових документів позивача, у зв`язку з чим перевірку не було можливо провести у встановлені наказом від 04.06.2018 року № 445-1 строки та виникла необхідність витребувати вказані документи у позивача, про що і було складено вимогу № ДН720/269/НП від 05.06.2018 року.
Суд вважає за необхідне зазначити, що під поняттям «створення перешкод» законодавець розуміє активну поведінку посадової особи об`єкту відвідування, направлену на перешкоджання інспектору праці під час здійснення інспекційного відвідування отримувати необхідну для цього інформацію та належним чином реалізувати свої повноваження, що є підставою для складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
До інших підстав для складання акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування законодавець відносить відсутність документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, тобто такий акт складається у випадку неможливості проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, не пов`язаного із створенням перешкод.
Водночас, саме по собі складання посадовими особами Держпраці акта про неможливість проведення інспекційного відвідування через ненадання документів та без виявлення ознак перешкоджання об`єктом відвідування проведенню інспекційного відвідування, не може вважатись достатньою самостійною підставою для притягнення позивача до відповідальності за абзацом 7 частини другої статті 265 КЗпП України.
Крім того, з описової частини постанови про накладення штрафу від 05.07.2019 року №ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/407 взагалі не зрозуміло, за яке саме порушення (його об`єктивна сторона) було притягнуто до відповідальності позивача, враховуючи те, що 13.06.2018 року інспектором праці було складено акт інспекційного відвідування № ДН720/269/НД/АВ, яким встановлено порушення позивачем законодавства про працю в частині допуску до роботи працівників без належного оформлення і за що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за постановою № ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/408 від 05.07.2018 року.
З наведеного вбачається, що посадовими особами відповідача інспекційне відвідування фактично було проведено та за його наслідками складено відповідний акт, що виключає можливість притягнення об`єкту відвідування за створення перешкод або недопуск до проведення такого відвідування, оскільки вказані обставини є взаємовиключними.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що постанова Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області від 05.07.2019 року №ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/407 є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.
Щодо постанови Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області від 05.07.2019 року №ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/407 суд зазначає наступне.
Як було встановлено судом, посадовими особами відповідача під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 було виявлено, що п`ять осіб у парку м. Марганець навпроти дитячого дошкільного закладу №16 здійснюють роботи з обрізки дерев.
У чотирьох з п`яти осіб інспекторами праці було отримано пояснення щодо підстав та характеру виконуваних робіт (вказані пояснення викладені в акті перевірки та додані до нього у вигляді заповнених анкет).
Під час судового розгляду ФОП ОСОБА_2 було надано цивільно-правові договори від 01.06.2018 року, укладені між ним та ОСОБА_8 (ЦПД № 06/ 01-18-3 ), ОСОБА_7 (ЦПД № 06/01-18-4) та іншими особами.
Відповідно до п.п. 1.1. вказаних договорів Виконавець зобов`язується надавати Замовнику послуги (виконувати роботи) в обсязі і на умовах передбачених даним договором та відповідними додатками до нього, а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати дані послуги (роботи).
Підпунктом 1.2. вказаних договорів, передбачено, що акт прийому наданих послуг (виконаної роботи) підписується Сторонами після надання послуги (виконання робіт) та є невід`ємною частиною даного договору.
Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про охорону праці» працівник це виключно та особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).
Визначення трудового договору міститься у статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За приписами статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
З аналізу зазначених норм вбачається, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
Тобто, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.
Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
Аналіз вищезазначених цивільно-правових угод із гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 свідчить про те, що послуги виконавців не визначені, із наданих договорів не можливо визначити, які саме послуги повинен надавати виконавець замовнику, не вказане певного визначеного обсягу таких послуг та який конкретний матеріальний результат повинен бути досягнути виконавцем в процесу виконання умов вказаних угод.
Акти приймання передачі наданих послуг також відсутні, що свідчить про відсутність факту обрахунку результату праці, який є предметом цивільно-правових угод.
Щодо присутності гр. ОСОБА_5 на місці проведення інспекційного відвідування та факту надання ним пояснень щодо виконання ним функцій водія, які зафіксовані відеозйомкою позивачем змістовних пояснень не надано, а зазначено лише про спростування такого факту.
Також суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що на кінець другого кварталу 2018 року у нього було сім працевлаштованих осіб (в тому числі і зазначені в акті особи), оскільки ані на час проведення інспекційного відвідування, ані до суду ним не було надано належних доказів прийняття на роботу зазначених осіб до початку проведення перевірки, а саме повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу відповідно до Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем під час перевірки вірно встановлено, що правовідносини, які склалися між позивачем та гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 мають характер трудових, проте позивачем не було здійснено їх належного оформлення, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України.
Щодо гр. ОСОБА_4 (по батькові зазначено відповідно до акту інспекційного відвідування та оскаржуваних постанов) судом було встановлено, що позивачем 31.05.2018 року до Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області було подано повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_9 .
В судовому засіданні представником позивача було надано пояснення, що інспектором праці було помилково вказано по батькові ОСОБА_4 « ОСОБА_4 », замість « ОСОБА_9 », що призвело до невірного висновку щодо неналежного оформлення такого працівника.
Суд вважає, що в даному випадку відповідачем не було надано належних доказів того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 є різними особами (документів, які б могли достовірно ідентифікувати ПІБ вказаної особи (паспорт, водійське посвідчення чи інші документи), а тому суд вважає, що вказана особа була прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_2 , а отже порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України щодо цієї особи відсутнє.
За таких обставин суд вважає, постанову № ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/408 від 05.07.2018 року в частині нарахування штрафу на суму 111 690,00 грн. протиправною та такою, що підлягає скасування в цій частині.
Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача щодо протиправності постанови Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області № №ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/407 від 05.07.2018 р. та постанови №ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/408 від 05.07.2018 р. в частині накладення штрафу у розмірі 111 690,00 грн. за допуск ОСОБА_9 до роботи без укладення трудового договору, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 3153,74 грн.
Керуючись ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області №ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/407 від 05.07.2018р.
Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області №ДН720/269/НД/АВ/ТД/СПТД-ФС/408 від 05.07.2018р. в частині накладення штрафу у розмірі 111690,00грн.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Серьогіна