Справа № 640/18876/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля М.І., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" в якому просив суд:

- визнати дію уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича протиправною щодо не включення ОСОБА_1 до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити інформацію про ОСОБА_1 до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у розмірі 65 298,34 грн., рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 65 298,34 грн., рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року Клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції протиправно не враховано той факт, що про порушення свого права він дізнався лише 25.09.2018 р. із відповіді уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства " Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича на запит позивача.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" та ОСОБА_1 укладено договір №980-020-000148602 від 12.11.2015 р., відповідно до якого позивачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей.

В подальшому, 12.05.2016 р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно - розрахунковий центр" укладено договір №980-020-000237569, відповідно якого позивач передав у власність ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" грошові кошти в розмірі 65 000, 00 грн. на строк до 09.11.2016 р. з процентною ставкою 34,78 відсотки річних.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно - розрахунковий центр» на виконання умов договору з 19.05.2016 р. по 23.05.2016 р. на рахунок ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти у сумі 65 298,34 грн.

Рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 "Про затвердження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора", яким розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року до 22 червня 2016 року.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михалійвський" Ірклієнком Ю.П. від 01 червня 2016 року № 42/2 "Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет наявності правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними" затверджено результати проведення перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (трансакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" з перерахування коштів, у тому числі, які належать ОСОБА_1

01.12.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" із заявою про включення його до переліку (списків) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про позивача, як особу, що має право на відшкодування коштів у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михалійвський".

В подальшому 17.08.2019 р. позивач звернувся до відповідача з запитом про надання інформації.

25.09.2018 р. ОСОБА_1 отримано відповідь № ЗГ1(К)/3700 з випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та повідомлено про те, що зарахування коштів на рахунок позивача 19.05.2019 від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" є нікчемним правочином в силу положень ст. 215 Цивільного кодексу України та п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач вважаючи вказані дії відповідача протиправними звернувся за захистом порушених прав.

Положеннями статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

У відповідності до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною 4 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху шляхом подачі, зокрема, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку передбаченого частиною першою статті 122 КАС України.

09.01.2019 р. на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку, яка була визнана судом обґрунтованою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Таким чином, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про поважність причин пропуску строку, а посилання позивача на обставини, які перешкоджали звернутись до суду із відповідним позовом у строк передбачений частиною першою статті 122 КАС України є обґрунтованими.

Разом з тим, розглядаючи клопотання відповідача та залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що з наявних в матеріалах копій повідомлень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" від 30.09.2016 №3ГЗ(К)/16648, від 30.09.2016 №3ГЗ(К)/16649/1, від 30.09.2016 №3ГЗ(К)/16649 вбачається, що останній повідомляв позивача про нікчемність правочину, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно - розрахунковий центр". Отже, починаючи з 2016 року позивач знав про порушення своїх прав щодо невключення його даних до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський",

Натомість, колегія суддів зазначає, що сам факт наявності вказаних копій повідомлень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" від 30.09.2016 №3ГЗ(К)/16648, №3ГЗ(К)/16649/1, №3ГЗ(К)/16649 не свідчить про належне повідомлення позивача щодо прийнятого рішення про нікчемність правочину.

Також не є належним та допустимими доказом список згрупованих поштових відправлень від 26.01.2017 р. сформований Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський", оскільки з зазначеного списку не можливо встановити відомості щодо направлення відповідачем саме вказаних повідомлень позивачу.

Натомість будь-яких інший належних та допустимих доказів, які свідчили про те, що позивач починаючи з 2016 року знав про порушення своїх прав щодо невключення його даних до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський» відповідачем не надано.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи, що доводи позивача викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції, що містяться в ухвалі суду від 16 вересня 2019 року, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись статтями 312, 315, 317, 320, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова складена в повному обсязі 26 листопада 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя М.І.Кобаль

суддя В.П.Мельничук