Справа № 640/5274/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5274/19 Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Бабенка К.А., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Рівненської митниці Державної фіскальної служби на додаткове судове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САНАГРО УКРАЇНА" до Рівненської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування карток відмови,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «САНАГРО Україна» (надалі за текстом - «ТОВ «САНАГРО Україна») звернулось до суду з позовом у якому просило визнати протиправними та скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204040/2018/00808 від 11 грудня 2018 р.; № UA204040/2018/00809 від 11 грудня 2018 р.; № UA204040/2018/00823 від 14 грудня 2018 р.; № UA204040/2018/00824 від 17 грудня 2018 р.; № UA204040/2018/00829 від 17 грудня 2018 р.; № UA204040/2018/00851 від 27 грудня 2018 р.; № UA204040/2018/00843 від 26 грудня 2018 р.; № UA204040/2018/00852 від 28 грудня 2018 р.; № UA204040/2018/00857від 28 грудня 2018 р.; № UA204040/2018/00860 від 28 грудня 2018р.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2019 року позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі

В подальшому, 17 липня 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся представник ТОВ «Санагро Україна» із заявою про вирішення питання щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 224 955,20 грн.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2019 року, клопотання представника ТОВ «Санагро Україна» задоволено частково. Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Санагро Україна» понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 34 635,90 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської міської митниці Державної фіскальної служби. У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про законність та обґрунтованість судового рішення.

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом попередньої інстанції встановлено, що 17.07.2019 р. представник позивача адвокат Колесников Д.В. звернувся до суду із заявою про вирішення питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 224 955, 20 грн.

Відповідно до частини 1, п. 1 частини 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до пункту 1 частини 3 вказаної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи між адвокатом Колесниковим Д.В. та позивачем укладено Договір про надання правової допомоги № 17/12 від 17.12.2018 р. додаткову угоду № 1 від 18.12.2018р. до договору про надання правової допомоги від 17.12.2018 р.

Відповідно до пункту 4.1 Договору про надання правової допомоги на визначення розміру гонорару виконавця впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару.

Крім того, пунктом 1 Додаткової угоди № 1 сторони погодили доповнити Розділ 4 договору пунктами 4.3-4.8, зокрема, пунктом 4.3., яким передбачено, що розмір гонорару виконавця за годину роботи становить 40% від мінімальної заробітної плати станом на 01 січня року, в якому надавалась правова допомога; пункт 4.5. визначає, що у разі успіху виконавець має право на додаткову премію, розмір якої погоджується сторонами в кожному окремому випадку шляхом укладення відповідних додатків.

Також, додатком №1 від 18.12.2018 р. до договору про надання правової допомоги №17/12 від 17.12.2018 р. сторонами погоджено, що відповідно до пункту 4.3. договору встановлено розмір гонорару виконавця, який станом на 2018 рік, за одну годину роботи складає 1489,20 грн.

При цьому, додатком №2 від 02.01.2019 р. до договору про надання правової допомоги №17/12 від 17.12.2018 р. сторонами погоджено, що відповідно до пункту 4.3. договору встановлено розмір гонорару виконавця, який станом на 2019 рік, за одну годину роботи складає 1669,20 грн.

Також сторонами додатком №3 від 18.03.2019 р. до договору про надання правової допомоги №17/12 від 17.12.2018 р. погоджено розмір додаткової премії, у разі задоволення позовних вимог в повному обсязі судом І інстанції у розмірі 50 000,00 грн.

До заяви про розподіл судових витрат адвокатом надано акт виконаних робіт №1 (за грудень 2018 року) від 02.01.2019 р., в якому зафіксовано надані адвокатом позивачу послуги та їх вартості. Остаточна вартість виконаних робіт становить 16 381, 20 грн. та акт виконаних робіт №2 (за січень-лютий 2019 року) від 15.07.2019 р., в якому зафіксовано надані адвокатом послуги та їх вартості. Остаточна вартість виконаних робіт становить 208 574, 40 грн.

На виконання умов договору позивачем 15.07.2019 р. було сплачено в розмірі 16 381,20 грн. та 208 254,00 грн. про що свідчать платіжні доручення № 1112та № 1113.

Так, згідно ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За приписами ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Задовольняючи частково позовні вимоги, судом першої інстанції досліджено в повній мірі документи, надані на підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги представником позивача.

Так, судом першої інстанції встановлено витрати у розмірі 34 635,20 грн. що підтверджуються належним та допустимими доказами у справі.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів зазначає, що матеріали в повній мірі містять належні та допустимі докази на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для часткового задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 34 635,90 грн.

Разом з тим необґрунтованим є посилання відповідача на те, що правова допомога позивача надавалась адвокатом Колесниковим Д.В., а згідно платіжних доручень №1112 та №1113 позивач перерахував кошти ФОП ОСОБА_1 , тобто, документ про оплату витрат на оплату правничої допомоги адвоката відсутній.

Так, судом апеляційної інстанції досліджено платіжні доручення №1112 та №1113 від 15.07.2019 р. та встановлено, що перерахунок коштів здійснено позивачем саме як оплата за правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги № 17/12 від 17.12.2018р.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а додаткове судове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 26 листопада 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.О.Аліменко

суддя К.А.Бабенко