Справа № 712/7447/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2019 року

Київ

справа № 712/7447/16-а

провадження № К/9901/22620/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши в порядку письмового провадження в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до директора Департаменту соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації, міського голови м. Черкаси про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобов`язання до вчинення дій та відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси у складі судді Марцішевської О.М. від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В. від 31 січня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до директора Департаменту соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації, міського голови м. Черкаси про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобов`язання до вчинення дій та відшкодування шкоди, в якому просив:

- визнати неправомірними дій та бездіяльності директора Департаменту соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації щодо незабезпечення ОСОБА_1 талонами на пільговий проїзд як інваліда І групи відповідно до Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зобов`язання до забезпечення пільги та відшкодування моральної шкоди 6000,00 грн.

- визнати неправомірними дій міського голови м. Черкаси по незабезпеченню безкоштовними ліками та медичним обстеженням як інваліда І групи, зобов`язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди 8000,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок обґрунтувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності в зв`язку з доведенням факту порушення суб`єктивного права чи охоронюваного законом інтересу, за захистом якого позивач звернувся до суду з адміністративним позовом. Оскільки відповідачами спростовані доводи позивача про порушення його прав при здійсненні своїх повноважень, відсутні передбачені законом підстави для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою зобов`язати директора Департаменту соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації забезпечити позивача талонами на пільговий проїзд.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом війни 1 групи та має пільги встановленні статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

На звернення позивача щодо отримання талонів на проїзд по території країн СНД Департаментом соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації 10 травня 2016 року надано відповідь, що пільги на проїзд залізничним, водним, повітряним, міжміським автомобільним транспортом по території СНД надаються відповідно до міжурядової Угоди «Про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них» від 12 березня 1993 року. 15 березня 2013 року позивачу управлінням праці та соціального захисту населення за його місцем проживання були видані талони на 2013 - 2015 роки. Департаментом замовлено листи талонів на 2016-2020 роки, але на даний час вони до Департаменту не надходили.

6. Вважаючи бездіяльність відповідача неправомірною, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем порушено статтю 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», так як талоном на проїзд по території СНД за 2016 рік станом на 2017 рік, він не отримав.

8. Департаментом соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації подано заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року, в яких він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

9. Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року міським головою м. Черкаси не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

11. Статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що інвалідам I і II груп надається право безплатного проїзду один раз на рік (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом, а особам, які супроводжують інвалідів I групи (не більше одного супроводжуючого), - 50-процентна знижка вартості проїзду один раз на рік (туди і назад) зазначеними видами транспорту.

12. Відповідно до статті 2 Угоди про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12 березня 1993 року інвалідам Великої Вітчизняної війни I та II груп та особам, прирівняним до них, надається право безкоштовного проїзду залізницею чи на суднах транзитних та місцевих ліній річкового флоту територіями держав-учасниць цієї Угоди один раз на рік (туди та назад).

13. Статтею 7 Угоди про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12 березня 1993 року передбачено, що підставою для придбання пільгового проїзного квитка є посвідчення та аркуш талонів на пільговий проїзд, видані відповідними органами колишнього Союзу РСР або Сторонами за формою, що діяла на 1 січня 1992 року, за місцем постійного проживання особи, яка має право на пільговий проїзд.

14. Пунктом постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» передбачено, що виготовлення бланків посвідчень ветеранів війни і бланків листів талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості та нагрудних знаків здійснюється Міністерством фінансів.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

15. Оскільки в касаційній скарзі ОСОБА_1 просить переглянути рішення судів попередніх інстанцій лише в частині визнання дій та бездіяльності відповідача неправомірними щодо незабезпечення його талонами на пільговий проїзд як інваліда І групи відповідно до Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», отже в силу частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційний суд, саме в цій частині здійснює перевірку правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

16. Нормами чинного законодавства передбачено, що інвалідам I і II груп надається право безплатного проїзду один раз на рік (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом.

17. Однак, нормами чинного законодавства не передбачено коли саме особи, що мають право на пільговий проїзд, повинні отримувати талони на такий проїзд.

18. Як встановлено судом апеляційної інстанції у державному бюджеті на 2016 рік відсутні джерела відшкодування витрат за пільговий проїзд інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них відповідно до Угоди. Досі зазначені видатки враховувалися у складі витрат на надання «інших передбачених законодавством пільг» у загальному обсязі субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг із послуг зв`язку, інших передбачених законодавством пільг та на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з оплати послуг зв`язку, інших передбачених законодавством пільг та на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян не передбачено.

19. Департаментом замовлено аркуші талонів на проїзд по території країн СНД на 2016-2020 роки, але на цей час вони до Департаменту не надходили.

20. Оскільки Департаментом соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації було вчинено залежні від нього дії направлені на виконання покладених на нього обов`язків щодо забезпечення позивача талонами на пільговий проїзд, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність бездіяльності з боку відповідача.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

судді Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний