Справа № 420/1238/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1238/19
Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2019р. про заміну способу і порядку виконання судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив зобов`язати сформувати та подати до УДКС у м.Одесі Одеської області подання про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 23 642грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2019р., яке залишено без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019р., позов задоволено частково.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області звернутися з поданням, передбаченим п.5 "Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", затвердженого 3.09.2013 наказом МФУ №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182, до УДКС України у м.Одесі про повернення ОСОБА_1 23 642 грн. (згідно квитанції №153410005 від 12.02.2019р.) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого ним при укладанні Договору купівлі-продажу квартири від 12.02.2019р.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області судові витрати в сумі 5 618,40грн.

Додатковою постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019р. стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у сумі 2 500грн.

У жовтні 2019р. ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення відповідно до ст.378 КАС України.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначив, що у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ за №845 від 3.08.2011р., виконання рішень судів про стягнення коштів, боржниками за якими є державний орган, здійснюється виключно органами Казначейства шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу. Проте, листом ГУ ДКС України за №04-08/3361 від 23.07.2018р. його повідомлено про те, що ГУ ПФУ в Одеській області не зареєстроване в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів (одержувачів бюджетних коштів) та не обслуговується в органах Казначейства Одеської області.

Позивач вважає, що через це судові рішення в частині стягнення судових витрат з ГУ ПФУ в Одеській області не можливо виконати, а тому просив суд змінити спосіб та порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2019р. та додаткової постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019р. шляхом стягнення з юридичної особи ГУ ПФУ в Одеській області на користь нього судові витрати у сумі 8 118,4грн. (5618,40+2500грн.) за рахунок фінансування адміністративних витрат ГУ ПФУ Одеській області з поточного рахунку № НОМЕР_1 відкритого в філії - Одеське обласне управління AT "Ощадбанк".

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2019р. заяву про заміну способу і порядку виконання судового рішення - задоволено.

Змінено спосіб та порядок виконання рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2019р. та додаткової постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019р. у справі № 420/1238/19 (абз.3 резолютивної частини рішення від 3.04.2019р. та абз.2 резолютивної частини додаткової постанови від 17.07.2019р.) шляхом зазначення: стягнути з юридичної особи ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8 118,40грн. (5618,40+2500 грн.) з поточного рахунку № НОМЕР_1 відкритого в філії - Одеське обласне управління AT "Ощадбанк".

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ГУ ПФУ в Одеській області подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм права, просить ухвалу суду скасувати, та винести нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволені заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення відмовити..

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги, скасування ухвали суду з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про заміну способу та порядку виконання судових рішень, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем використані усі законні способи виконання судових рішень, що свідчить про неможливість виконати судові рішення в частині стягнення судових витрат за надання правничої допомоги.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, виходячи з наступного.

Приписами ч.1 ст.378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Положеннями ч.3 ст.378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, в розумінні наведеної статті Кодексу, при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Судова колегія зазначає, що вищенаведені норми не дають чітких роз`яснень щодо цих підстав, підкреслюючи роль судового розсуду в оцінці заявлених обставин.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

При цьому, порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає ЗУ "Про виконавче провадження" за №1404-VIII від 2.06.2016р. (надалі - Закон №1404-VIII).

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.2 ст.6 вказаного Закону рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що 1.01.2013р. набрав чинності ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (надалі - Закон №4901-VІ), яким затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

У відповідності до ч.1 ст.2 Закону №4901-VІ держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (надалі - юридична особа).

Приписами ч.1 ст.3 Закону №4901-VI визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4901-VI визначено, що заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника.

З метою реалізації п.3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону №4901-VI КМУ своєю постановою за №440 від 3.08.2014р. затвердив Порядок погашення заборгованості за рішеннями судів, виконання яких гарантується державою.

Крім того, Постановою КМУ за №845 від 3.08.2011р. затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (надалі - Порядок №845).

Таким чином, оскільки боржник - ГУ ПФУ в Одеській області є державним органом в розумінні ст.2 Закону №4901-VI, то судові рішення підлягають виконанню у відповідності до Закону №1404-VIII з особливостями, визначеними у Законі №4901-VI.

Положеннями п.3 Порядку №845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно п.6 Порядку №845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що законодавець визначив порядок та спеціальні гарантії виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи за рахунок Державного бюджету, і такі рішення підлягають виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 у порядку визначеним чинним законодавством до органу Казначейства із відповідною заявою не звертався. А тому, його звернення в суд із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення відповідно до ст.378 КАС України є передчасним, а посилання, як на неможливість виконати рішення суду у зв`язку з відсутністю реєстрації боржника в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів (одержувачів бюджетних коштів) та не обслуговування в органах Казначейства Одеської області, є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що заявником не доведено належними та допустимими доказами наявність обставин, які об`єктивно ускладнюють або унеможливлюють виконання рішень судів боржником.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення задоволенню не підлягає.

У зв`язку із неповним з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права ухвала суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311, 312, 315, 317, 325, 328 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2019р. про заміну способу і порядку виконання судового рішення - скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволені заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв