Справа № 280/2497/19
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 280/2497/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 р. (суддя Семененко М.О.) в адміністративній справі №280/2497/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає у неоформлені подання про повернення сплаченого ним збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна в розмірі 4 933,11 грн; зобов`язати відповідача сформувати і подати до відповідного Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 4 933,11 грн з операції купівлі продажу нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у грудні 2015 року придбав квартиру у приватну власність та сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна. Однак, в розумінні п.9 ст.1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, він не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки придбавав житло вперше, тому сплачений ним збір підлягає поверненню.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Скаржник стверджує, що суд першої інстанції допустив надмірний формалізм, чим позбавив позивача можливості захистити свої права та законні інтереси. Неподання відповідної заяви до відповідача про повернення сплаченого збору за наявності адвокатського запиту із такою вимогою не може бути підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, скаржник просить суд врахувати ту обставину, що 07.08.2019 ним подана до відповідача письмова заява про направлення до Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі подання про повернення суми бору, проте станом на день оскарження судового рішення зазначена заява не задоволена.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване. 14 листопада 2019 р. представником скаржника адвокатом Щасливою М.О. подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2019 р. у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено через відсутність технічної можливості забезпечення розгляду справи в режимі відеоконференції в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя у визначений судом день - 19 листопада 2019 р. о 09.30 год, що підтверджується інформацією з офіційного сайту бронювання відеоконференцій. Доказів неможливості явки позивача та його представника у судове засідання, призначене на 19 листопада 2019 р. о 09.30 год. суду е надано.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою сторін.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

17.12.2015 між гр . ОСОБА_2 , неповнолітнім ОСОБА_3 , який діє за згодою батьків (Продавці) та позивачем (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12). При здійсненні операції з купівлі продажу-нерухомого майна за даним договором позивачем сплачено збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 4 933,11 грн відповідно до квитанції №3753619 від 17.12.2015 (а.с.49). 05.04.2019 адвокатом Гришиним Станіславом Володимировичем подано Адвокатський запит в порядку ст.24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність вих.№05/04/19-01ДК, в якому він просив надати наступну інформацію та відповідні документи на її підтвердження: чи здійснювалось зарахування збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 4933,11 грн на бюджетні рахунки від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в грудні 2015 року; якщо зарахування збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4933,11 грн на бюджетні рахунки від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в грудні 2015 року здійснювались, сформувати і подати до ГУ Державної казначейської служби України у Запорізькій області подання про повернення ОСОБА_1 суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 4933,11 грн (а.с.15). 11.04.2019 Управління надало відповідь на адвокатський запит (вих.№6395/04), яким повідомило, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно не містять вичерпний перелік власників не рухомого майна, витяги з них не доводять факту придбання покупцем нерухомого майна вперше. Таким чином, підстави для повернення збору відсутні (а.с.17). Також, у відповідь на адвокатський запит Гришина С.В. від 06.05.2019 №06/05/19-01ДК Управління повідомило, що відповідно до електронного реєстру платежів збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, що надані органами Державної казначейської служби України у Запорізькій області, на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 управління казначейства у м. Запоріжжі 17.12.2015 від гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) надійшла сума в розмірі 4933,11 грн (а.с.14).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача направити до органу казначейства подання про повернення на користь позивача помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки позивачем не надано доказів того, що він звертався до відповідача або до органу казначейства із відповідною заявою. Суд також вказав на те, що направлення на адресу відповідача адвокатського запиту неможе бути розцінено як належне подання заяви про повернення помилково сплачених коштів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити, що суд обгрунтовано відхилив посилання відповідача на відсутність підстав для повернення позивачу суми сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна через їх безпідставність.

Разом з тим, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п. 43.3 ст.43 Податкового кодексу України).

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787 (далі - Порядок № 787).

Відповідно до п.3 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв`язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).

Відповідно до п. 5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили (абзац 1). Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (абзац 3). Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (абзац 5).

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі (абзац 8).

Позивач не надав до суду доказів подачі ним до відповідача заяви про повернення помилково сплаченого збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна. Колегія суддів вважає помилковими доводи скаржника про те, що суд першої інстанції припустився надмірного формалізму, оскільки згідно статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатський запит це - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Таким чином, адвокатський запит не може містити жодної іншої вимоги, ніж визначені наведеною вище статтею, тим більш, вимогу про вчинення певних дій в інтересах іншої особи. З метою реалізації права на повернення помилково сплаченого збору позивач має можливість подати заяву особисто або через представника (у тому числі адвоката) на підставі документів, які посвідчують представницькі функції та їх обсяг. Однак, таке звернення оформлюється відповідною зявою, що і було здійснено позивачем лише 07.08.2019. Слід також зазначити, що після направлення адвокатського запиту виникають правовідносини між адвокатом і органом, до якого цей запит був спрямований. Відсутність звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про повернення збору свідчить про відсутність спірних правовідносин між ними станом на день подачі позову до суду, тому колегія суддів вважає, що відповідачем не допущено протиправної бездіяльності щодо позивача.

Зважаючи на те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, оскаржена постанова суду першої інстанції скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,_

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 р. в адміністративній справі №280/2497/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 листопада 2019 року і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, відповідно до частини 6 статті 12 та пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук