Справа № 280/4082/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 листопада 2019 року Справа № 280/4082/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, )

про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжя Запорізької області подання про повернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4328,20 (чотири тисячі триста двадцять вісім гривень, двадцять копійок) сплаченого під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири від 21 травня 2019 р. номер 154 в будинку АДРЕСА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А., запис в реєстрі за №2163 відповідно до квитанції за №0011652.

Позовна заява обґрунтована тим, що на підставі договору купівлі-продажу позивач придбала у власність квартиру. При укладанні договору купівлі-продажу нею був сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% вартості від придбаної квартири, а саме в розмірі 4328,20 грн. Проте, відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» позивач не повинен сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки придбав житло вперше. Позивач звернулась до відповідача з заявою щодо надання йому подання про повернення помилково (надмірно) сплаченої суми збору. Однак Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовилось видати подання, повідомивши позивача про те, що органи Пенсійного фонду в повній мірі не володіють інформацією щодо осіб, які придбавають житло вперше. Вважаючи, що відсутність можливості у Пенсійного фонду України встановити придбання квартири конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі та порушувати її права, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 11 вересня 2019 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

30 вересня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (вх.№40459) в якому зазначено, що, на сьогоднішній день в Україні не існує єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та, відповідно, органу, компетентного видавати довідки на підтвердження обставин первинного придбання житла. Надані позивачем документи не є беззаперечними доказами того, що ним майно придбавалось вперше. Таким чином, за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше, відповідач позбавлений законної можливості сформувати подання про повернення коштів з бюджету. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

21 травня 2019 року позивач придбала за договором купівлі-продажу квартири, який зареєстровано в реєстрі за № 2163, квартиру загальною площею 40,76 кв.м, жилою площею 20,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

В п.2.2 Договору купівлі - продажу квартири від 21 травня 2019 року зазначено, що згідно звіту про оцінку майна від 10 травня 2019 року зробленого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Український центр експертної оцінки майна» ринкова вартість квартири становить 432820,00 грн.

Відповідно до п.2.1 Договору купівлі - продажу квартири від 21 травня 2019 року за домовленістю сторін купівля-продаж здійснюється за 432820,00 грн. Зазначену суму продавець (в особі представника) одержав від покупця повністю до підписання цього договору, будь-яких матеріальних претензій, які б стосувались розрахунку за продану квартиру продавець до покупця не має.

У липні 2019 року позивач (представник позивача) звернувся до відповідача зі зверненням щодо повернення збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу квартири від 21 травня 2019 року.

Листом від 30 липня 2019 року за №1657/А-9 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило позивача, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить вичерпний перелік власників нерухомого майна, відповідно органи Пенсійного фонду в повній мірі не володіють інформацією щодо осіб, які придбавають житло вперше. В зв`язку з чим відповідач позбавлений законної можливості надати подання про повернення коштів з бюджету.

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача щодо повернення помилково (безпідставно) сплачених коштів, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного: під час розгляду справи судом встановлено, що, відмовляючи позивачу у поверненні помилково сплачених коштів (видачі подання на повернення помилково сплачених коштів), відповідач послався на відсутність єдиної бази, за допомогою якої можна визначити обставини придбання житла особою, та органу, компетентного видавати довідки на підтвердження обставин придбання житла. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про відсутність підстав для повернення коштів.

Разом з тим, суд не погоджується з правомірністю такої відмови та зазначає, що, відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначений Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400-97/ВР від 26 червня 1997 року зі змінами та доповненнями (далі - Закон №400-97/ВР).

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону №400-97/ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Таким чином, законодавець виключив зі складу осіб, які є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, певні категорії суб`єктів, у тому числі громадян, які придбавають житло вперше.

Згідно з пунктом 8 статті 2 Закону №400-97/ВР об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Отже, громадяни, які придбавають нерухоме майно у вигляді житла вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та звільнені від обов`язку сплачувати такий збір в розмірі 1% від вартості нерухомого майна. Для встановлення наявності обставин, які звільняють громадянина від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при купівлі житла, необхідно перевірити, чи придбавається таке нерухоме майно особою вперше.

На підтвердження факту придбання житла, а також того, що вищезазначене нерухоме майно придбано вперше, позивачем до матеріалів справи надано: договір купівлі - продажу квартири від 21 травня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 травня 2019 року; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 ; квитанцію №0011652 від 21 травня 2019 року про сплату позивачем 4328,20 гривень, призначення платежу - збір з операцій придбання (купівлі - продажу) нерухомого майна, інн НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Отже, наведені докази підтверджують доводи позивача стосовно придбання квартири вперше, відповідачем не спростовано та не надано суду доказів, як б свідчили, що позивач раніше придбавав нерухоме майно.

В силу пункту 2 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03 листопада 1998 року (далі - Порядок №1740) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачується платниками на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства).

Пунктом 15-1 Порядку №1740 передбачено, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку № 1740 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Відповідно до частини 2 статті 45 Бюджетного кодексу України, казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії передбачено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 (далі - Порядок №787). Відповідно до п.3 останнього, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника.

Згідно пункту 5 Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання складається органом, який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (п.8 Порядку №787).

Відповідно до пункту 10 Порядку №787 заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів.

В силу пункту 15 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету здійснюється з того бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Як вбачається з матеріалів справи, перед укладенням договору купівлі-продажу квартири позивач сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу майна у розмірі 1% від ринкової вартості придбаного житла, а саме в сумі 8269,65 грн., що підтверджується квитанцією №0011652 від 21 травня 2019 року про сплату позивачем 4328,20 грн.

Згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету» №106 від 16 лютого 2011 року, контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна» покладений на Пенсійний фонд України.

Враховуючи те, що позивач в силу Закону звільнений від сплати збору на обов`язкове державне соціальне страхування як такий, що придбав житло вперше, зважаючи на відсутність доказів того, що раніше за ОСОБА_1 реєструвалось право власності на житло, суд дійшов висновку про наявність підстав для відновлення порушеного права позивача та необхідність зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сформувати та направити до УДКС у м.Запоріжжі подання про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачених коштів в розмірі 4328,20 гривень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

Відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ) про зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжя Запорізької області подання про повернення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4328,20 грн., сплаченого під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири від 21 травня 2019 року номер 154 в будинку АДРЕСА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А., запис в реєстрі за №2163 відповідно до квитанції за №0011652.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 768 гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 15 листопада 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов