Справа № 541/1935/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 р. Справа № 541/1935/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.11.2019, головуючий суддя 1 інстанції Городівський О.А., повний текст рішення складений 08.11.2019, вул. Гоголя 133, м. Миргород, Полтавскої обл., по справі № 541/1935/19

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського взводу 1 роти 2 БУПП в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Фесенка Олександра Миколайовича, Батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області

про скасування постанови серії БР №203926 від 14 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425 грн. на позивача по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу 1 роти 2 БУПП в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Фесенка Олександра Миколайовича (далі відповідач-1, поліцейський патрульної поліції Фесенко О.М.), Батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області (далі відповідач-2), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 203926 від 14 серпня 2019 року поліцейського патрульної поліції Фесенка О.М. щодо ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у вигляді штрафу 425,00 грн.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.11.2019 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач, посилаючись на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а, зазначив, що в постанові про адміністративне правопорушення не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2019 відкрито провадження по справі, закінчено підготовку до розгляду та призначено справу у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Постановою серії БР №203926 від 14.08.2019 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді 425,00 грн. штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як слідує із фабули оскаржуваної постанови, фактичною підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 14.08.2019 о 23 годині 01 хв. в м. м. Бориспіль по вул. Київський Шлях, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL VECTRA» н.з. НОМЕР_1 в якого в темну пору доби не працювала права лампа ближнього світла фар, при зупинці працівником поліції водій не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п.9.9 б) Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції вважав доведеною правомірність прийняття відповідачем оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду не погоджується, з огляду на наступне.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.9.9 б) ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи відсутність будь-яких належних доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, колегія суддів прийшла до висновку щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови серії БР №203926 від 14.08.2019.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність належного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме відеозапису з нагрудної камери поліцейського, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото і відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 3 та 4 статті 70 КАС України передбачено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Як встановлено під час судового розгляду, оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення і як наслідок, в силу вищезазначених положень ч.3 та 4 ст. 70 КАС України, даний доказ є недопустимим. А тому колегія суддів до уваги наданий відповідачем відеозапис на DVD диску (відеозапис з нагрудної камери поліцейського) до уваги не приймає.

Аналогічна правова позиція викладено в постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі № 592/5576/17.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав субєктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається в тому числі коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформляється на місці вчинення правопорушення та в разі вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. Тобто фактично, в даних випадках, притягнення особи до адміністративної відповідальності відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах, зокрема у сфері забезпечення дорожнього руху передбачає фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Враховуючи те, що не було надано під час судового розгляду належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими щодо доведеності вини позивача у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, суд прийшов до висновку про скасування рішення суду першої інстанції, на підставі ст.317 КАС України, як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та ухвалення постанови про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на наявність підстав для скасування постанови серії БР №203926 від 14.08.2019 про накладення адміністративного стягнення на позивача по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП, колегія суддів вважає про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 листопада 2019 року по справі № 541/1935/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 2 БУПП в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Фесенка Олександра Миколайовича, Батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області про скасування постанови серії БР №203926 від 14 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425 грн. на позивача по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 203926 від 14 серпня 2019 року поліцейського взводу 1 роти 2 БУПП в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Фесенка Олександра Миколайовича щодо ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу 425,00 грн., закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк