Справа № 1540/4702/18
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4702/18
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Єщенка О.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приморської районної державної адміністрації, виконкому Одеської міської ради, за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, за участі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приморської районної державної адміністрації, виконкому Одеської міської ради, за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, за участі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про скасування розпоряджень Жовтневої районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради № 1010 від 15 жовтня 1999 року та Приморської районної державної адміністрації №2213 від 08 вересня 2006 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині визнання недійсним та скасування розпорядження Жовтневої районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради №1010 від 15 жовтня 1999 року було залишено без розгляду за клопотанням позивача.

06 травня 2019 року від представника відповідача, Виконавчого комітету Одеської міської ради, надійшла заява про залишення решти адміністративного позову без розгляду.

Також, 20 травня 2019 року від представника третьої особи, ОСОБА_4 , надійшло клопотання про залишення решти позову без розгляду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року заяви представника відповідача та представника третьої особи було задоволено. Суд залишив без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №2213 від 08 вересня 2006 року «Про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , під нежитлове приміщення клуб кафе, з улаштуванням фасадного входу».

25 червня 2019 року від представника третьої особи Богатирьова ОСОБА_5 надійшла заява про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судових витрат у вигляді оплати професійної правничої допомоги у розмірі 29 706,50 грн. та витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, у розмірі 180,00 грн..

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року задоволено частково заяву представника третьої особи, ОСОБА_4 . Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 18980,00 грн.. В іншій частині заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що ухвалу судом першої інстанції винесено з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив її скасувати та відмовити в задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Положеннями статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 134 КАС України вбачається, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас, відповідно до ч.10, 11 ст.139 КАС України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що заявником по стягненню з ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу є ОСОБА_4 , який має процесуальний статус - третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Так, залишаючи ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №2213 від 08 вересня 2006 року «Про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , під нежитлове приміщення клуб кафе, з улаштуванням фасадного входу», суд першої інстанції посилався на необґрунтовані дії позивача у вигляді звернення з позовом до суду з пропуском строку, передбаченого ст.122 КАС України, що свідчило (станом на винесення такої ухвали) про наявність обов`язку у ОСОБА_1 компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу на користь третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 .

Разом з тим, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року (в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини) апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року про залишення позову без розгляду скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Отже, враховуючи скасування судом апеляційної інстанції ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року про залишення без розгляду в частині адміністративного позову ОСОБА_1 , в зв`язку з прийняттям якої у ОСОБА_1 на думку суду першої інстанції виник обов`язок компенсації спірних судових витрат на користь ОСОБА_4 , колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судових витрат зі сплати професійної правничої допомоги та витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні заяви представника третьої особи ОСОБА_4 про стягнення судових витрат.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви представника третьої особи ОСОБА_4 про стягнення судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Єщенко О.В. Шевчук О.А.