Справа № 320/6018/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до адміністративного суду

29 листопада 2019 року справа № 320/6018/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови приватних виконавців виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 01.10.2018 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП №57329818, від 25.10.2018 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП №57329818 та Трофименка Михайла Михайловича від 13.11.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП №57682687.

Разом із позовною заявою представником позивача через представника подано клопотання про поновлення строку на оскарження постанов приватних виконавців.

Також 08.11.2019 на адресу суду від представника позивача надійшло доповнення до клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.

В обґрунтування вказаного вище клопотання про поновлення строку на оскарження постанов приватних виконавців представник позивача зазначає, що позивач не отримував постанови від 01.10.2018 та від 25.10.2018 про стягнення з боржника основної винагороди у ВП №57329818, тому вважає, що строк звернення до адміністративного суду з даним позовом пропущено ним з поважних причин.

Звернув увагу суду на те, що про існування спірних постанов позивачу стало відомо лише після ознайомлення представника позивача з матеріалами виконавчого провадження ВП №57329818 в автоматизованій системі 30.10.2019.

Крім того, зазначив, що у період набрання чинності оскаржуваних постанов приватних виконавців позивачем (боржником) вживались інші заходи, направлені на захист порушених прав, а саме з метою зменшення суми стягнення за постановою про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП №57329818, позивачем було подано до Обухівського районного суду Київської області заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню частково.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №320/6018/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та в порядку, визначеному положеннями ст. 287 КАС України. Витребувано докази у справі від сторін.

Також, в ухвалі від 11.11.2019, суд зазначив, що питання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом буде вирішено після отримання доказів у справі від відповідачів, у тому числі, що стосуються питання дотримання позивачем строку звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Суд зазначає, що 22.11.2019 на адресу суду від представника відповідача приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича надійшов відзив на позовну заяву від 19.11.2019 №01/03/ВП та витребувані ухвалою суду від 11.11.2019 докази у справі, зокрема, копії матеріалів виконавчого провадження ВП №57329818.

У відзиві на позовну заяву від 19.11.2019 №01/03/ВП представником відповідача приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. адвокатом Ковалем Р.О. наголошено на тому, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду. В обґрунтування вказаних доводів щодо пропущення позивачем строку звернення до суду вказано, що спірні постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 01.10.2018 та 25.10.2018 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП№57329818 направлялись на адресу боржника та були вручені боржнику ще у жовтні-листопаді 2018 року, на підтвердження чого надані докази, а саме: копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором №434 та списку на відправлення рекомендованої кореспонденції №36 зі штрихкодовим ідентифікатором №052. Зазначає, що постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 01.10.2018 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №57329818 (лист зі штрихкодовим ідентифікатором №434) вручено позивачу 15.11.2018, а 26.10.2019 направлено постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 25.10.2018 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №57329818 (список на відправлення рекомендованої кореспонденції №36 (лист зі штрихкодовим ідентифікатором №052, під номером 35 у списку).

Крім того, у відзиві на позовну заяву від 19.11.2019 №01/03/ВП представник відповідача Говорова В.П. зазначив, що постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№57329818 та про стягнення з боржника основної винагороди від 01.10.2018 було направлено боржнику одним рекомендованим листом зі штрихкодовим ідентифікатором №434.

Отже, на думку відповідача, позивачем безпідставно пропущено строк звернення до адміністративного суду, у зв`язку з чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду відповідно до ст.123 КАС України.

25.11.2019 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в частині спростування доводів відповідача про пропуск строку звернення до суду, в якій представник позивача звернув увагу суду на те, що з доданих відповідачем до відзиву документів неможливо встановити, що саме оскаржувані постанови направлялись позивачу. А також звернув увагу суду на те, що відповідачами не надано суду копії всіх матеріалів ВП №57329818 та ВП №57682687, а надані копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором листа №434 та списку на відправлення рекомендованої кореспонденції №36 не підтверджує факт направлення боржнику саме оскаржуваних постанов.

26.11.2019 на адресу суду від представника відповідача приватного виконавця Говорова П.В. надійшло клопотання від 21.11.2019 №02/03/ВП про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском десятиденного строку звернення до суду з даним позовом.

Обґрунтовуючи вказане клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском десятиденного строку звернення до суду з даним позовом, представником відповідача підтримано доводи, викладені у відзиві на позовну заяву від 19.11.2019 №01/03/ВП та зазначено, зокрема, що позивачу було достеменно відомо про наявність відкритого виконавчого провадження ВП№57682687 та постанови від 25.10.2018 про стягнення з боржника основної винагороди у ВП№57329818 ще 19.07.2019, а про самі оскаржувані постанови - ще раніше.

Розглянувши вказані клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України встановлений шестимісячний строк, який є загальним строком, для звернення особи до суду для захисту порушених прав, свобод та інтересів.

При цьому, частиною 1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.2 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови приватного виконавця законодавством встановлено спеціальний 10-денний строк, обчислення якого пов`язано з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Початок перебігу строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

При цьому, слід враховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

При цьому суд звертає увагу, що згідно з частиною першою статті 14 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є, зокрема, вимога про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП №57329818 від 01.10.2018 та від 25.10.2018.

Так, судом встановлено, що сторонами у виконавчому провадженні №57329818 є: боржник - ОСОБА_1 та стягувач - АТ "Укрсоцбанк".

Отже, оскільки позивач у справі є учасником у виконавчому провадженні №57329818, то у даному випадку застосуванню підлягає десятиденний строк звернення особи до суду.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на подачу адміністративного позову, представник позивача зазначив про те, що про існування спірних постанов про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП №57329818 боржнику від 01.10.2018 та від 25.10.2018 стало відомо 30.10.2019, після ознайомлення представника позивача з матеріалами виконавчого провадження ВП №57329818 в автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП). Наголошує на тому, що вказані постанови боржнику не направлялись.

Так, як вбачається з матеріалів справи, про порушення своїх прав позивач дізнався від свого представника, адвоката Терземана Д.В., який ознайомився з оскаржуваними постановами про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП №57329818 від 01.10.2019 та від 25.10.2019 в автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП), тобто 30.10.2019, на підтвердження чого представником позивача до позовної заяви долучено інформацію про виконавче провадження ВП №57329818 від 30.10.2019, роздруковану з автоматизованої системи виконавчого провадження. Вказані відомості не були спростовані відповідачами.

З даним позовом позивач через свого представника звернувся до Київського окружного адміністративного суду 01.11.2019, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, тобто в межах десятиденного строку, встановленого пунктом першим частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суд вважає недоведеним відповідачем факт належного направлення позивачу у жовтні - листопаді 2018 року спірних постанов про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП №57329818 від 01.10.2019 та від 25.10.2019, що на думку відповідача свідчить про те, що документи є належним чином врученими.

Так, у відзиві на позовну заяву від 19.11.2019 №01/03/ВП представник відповідача Говорова В.П. зазначив, що постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 01.10.2018 у виконавчому провадженні ВП№57329818 було направлено боржнику разом із постановою про відкриття виконавчого провадження ВП№57329818, рекомендованим поштовим відправленням зі штрихкодовим ідентифікатором №434.

На підтвердження вказаного відповідач надав копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу ОСОБА_1 зі штрихкодовим ідентифікатором №434 (т.1, а.с.114).

З копії матеріалів виконавчого провадження ВП№57329818, наданих суду, вбачається, що до постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2018 ВП№57329818 наявний супровідний лист приватного виконавця Говорова П.В. від 01.10.2018 №3641 про направлення для виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№57329818 із додатком на 1 аркуші (т.1, а.с.140-142).

З копії матеріалів виконавчого провадження ВП№57329818, наданих суду, також слідує, що до постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 01.10.2018 у виконавчому провадженні ВП№57329818 наявний супровідний лист приватного виконавця Говорова П.В. від 01.10.2018 №3660 про направлення для виконання та до відома постанови від 01.10.2018 із додатком на 1 аркуші (т.1, а.с.143-145).

Далі в матеріалах виконавчого провадження ВП№57329818 міститься список №3451 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Ірпінь-5, відправник: Говоров П.В. , де під номером 2 міститься інформація про поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 за адресою: Київська область, місто Обухів, штрихкодовий ідентифікатор №434 (т.1, а.с.147). Також наявна копія чеку про відправлення списку згрупованих поштових відправлень від 01.10.2018 ПАТ «Укрпошта» (т.1, а.с.146).

Згідно наявної в матеріалах виконавчого провадження копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу ОСОБА_1 зі штрихкодовим ідентифікатором №434 (т.1, а.с.148), вбачається, що рекомендований лист адресований ОСОБА_1 , зазначена адреса: АДРЕСА_1 . В графі про вручення поштового відправлення зазначено, що лист отриманий особисто та проставлений підпис працівника пошти.

При цьому суд зазначає, що рекомендоване поштове повідомлення зі штрихкодовим ідентифікатором №434 не містить інформацію про прізвище особи, яка отримала дане відправлення.

Відповідно до пункту 106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Позивач заперечує факт отримання ним постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 01.10.2018 у виконавчому провадженні ВП№57329818.

Суд, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що факт направлення відповідачем в одному рекомендованому поштовому відправленні зі штрихкодовим ідентифікатором №434 одночасно двох постанов приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В., а саме постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2018 ВП№57329818 із супровідним листом від 01.10.2018 №3641 та постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 01.10.2018 ВП№57329818 із супровідним листом від 01.10.2018 №3660 відповідачем не доведений.

При цьому доводи відповідача про одночасне направлення двох постанов, датованих однією датою із різними супровідними листами, також дає суду підстави для сумніву про направлення двох постанов в одному поштовому відправленні.

Суд звертає увагу на те, що з наданих представником відповідача копій рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором №434 та списку №3451 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих не вбачається, що на адресу позивача було направлено саме оскаржувану постанову про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП №57329818 від 01.10.2018.

З урахуванням викладеного, а також за умови відсутності у рекомендованому поштовому повідомленні зі штрихкодовим ідентифікатором №434 інформації про прізвище особи, яка отримала дане відправлення, що є прямим порушенням пункту 106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, суд доходить висновку про відсутність належних та допустимих доказів вручення позивачу постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 01.10.2018 ВП№57329818.

На підтвердження відправки позивачу спірної постанови про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП №57329818 від 25.10.2019 представником відповідача до відзиву на позовну заяву надано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором листа №341 та копію списку на відправлення рекомендованої кореспонденції №36 (т.1, а.с.114-116).

При цьому суд зазначає, що надана копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором листа №341 свідчить, що адресатом є Укрсоцбанк, що немає відношення до вручення поштового відправлення позивачу.

З копії матеріалів виконавчого провадження ВП№57329818, наданих суду, вбачається, що до постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 25.10.2018 ВП№57329818 наявний супровідний лист приватного виконавця Говорова П.В . від 25.10.2018 №4468 про направлення для виконання постанови від 25.10.2018 із додатком на 1 аркуші (т.2, а.с.141-143).

В матеріалах виконавчого провадження ВП№57329818 наявна копія списку №36 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, поданих в 08205, відправник: приватний виконавець Говоров П.В., де під номером 35 міститься інформація про поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , штрихкодовий ідентифікатор №052 (т.2, а.с.148-149). Також наявна копія чеку про відправлення списку згрупованих поштових відправлень від 25.10.2018 ПАТ «Укрпошта» (т.2, а.с.147).

В той же час матеріали виконавчого провадження взагалі не містять рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором №052.

Разом з тим, відповідно до пункту 105 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка.

Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв`язку повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище (п.106 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відтак, належним та допустимим доказом на підтвердження дати одержання рекомендованого поштового відправлення фізичній особі є відповідне поштове повідомлення про вручення реєстрованого поштового відправлення фізичній особі із зазначенням дати вручення, проте відповідачем не надано, а матеріали виконавчого провадження ВП№57329818 не містять поштового повідомлення про вручення позивачу поштового відправлення із штрихкодовим ідентифікатором №052, в якому, як стверджує представник відповідача, позивачу була направлена постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 25.10.2018 ВП№57329818.

Отже, належних та допустимих доказів вручення позивачу постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 25.10.2018 ВП№57329818 відповідачем не надано.

Відповідно до вимог частини 1 статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Щодо твердження відповідача про те, що позивач повинен був та міг знати про оскаржувані постанови з мережі Інтернет через систему АСВП, маючи ідентифікатор доступу до даної системи, то суд вважає дані доводи непереконливими, оскільки ці твердження не ґрунтуються на нормах спеціального закону чи будь-якого законодавчого припису, який зобов`язує сторін виконавчого провадження дізнаватись про хід виконавчого провадження, учасниками якого вони є із Автоматизованої системи виконавчих проваджень (скорочено - АСВП). Крім того, дані доводи суперечать статті 19 Конституції України, якою встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

За наведених обставин суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами фактів вручення позивачу оспорюваних постанов, з яким закон пов`язує обізнаність позивача із тим, чи порушено його право.

Принцип юридичної визначеності та "право на суд" заявника, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, полягає в тому, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним та підлягає дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, й щодо строків звернення до суду за захистом порушеного права. Норми, що регулюють строки подачі адміністративного позову, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту, в тому числі й у разі наявності певних обставин, які зумовили порушення встановлених процесуальних строків.

Така позиція була зазначена Європейським судом з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Bellet v. France зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У той же час, як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Доводи відповідача про обізнаність позивача про існування оскаржуваних постанов у зв`язку з тим, що позивач вже намагався їх оскаржити в судовому порядку і позови були повернуті через недоведеність наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду по-перше не свідчать про дотримання відповідачем свого обов`язку направити позивачу оскаржувані постанови та своєю чергою належним чином довести суду про відсутність поважних причин для поновлення строку на їх оскарження. Крім того, дослідивши ухвали Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 у справі №320/6367/18 та від 02.04.2019 у справі №320/877/19 про повернення позовної заяви, суд зазначає, що провадження в даних справах не було відкрито, матеріали виконавчого провадження судом не досліджувались, а відтак в межах судових рішень у справах №320/6367/18 та №320/877/19 суд виходив з інших доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, ніж у розглядуваній справі.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича від 13.11.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП №57682687, в клопотанні про поновлення строку звернення до суду від 01.11.2019 представник позивача зазначає, що на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 25.10.2018 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП №57329818, яка є виконавчим документом, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем 13.11.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57682687, яка своєю чергою є похідною від постанови про стягнення з боржника основної винагороди.

Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем суду надано відзив на позовну заяву від 19.11.2019 та копії матеріалів виконавчого провадження ВП №57682687.

Дослідивши надані документи, суд зазначає, що з копії матеріалів виконавчого провадження ВП№57682687, наданих суду, вбачається, що до постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2018 ВП№57682587 наявний супровідний лист приватного виконавця Трофименка М.М. від 13.11.2018 №2058 про направлення позивачу для виконання постанови від 13.11.2018 із додатком на 1 аркуші (т.2, а.с.219-221).

При цьому приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем не надано доказів направлення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2018 ВП№57682587.

Надані суду копії матеріалів виконавчого провадження ВП№57682687 також не містять будь-яких доказів направлення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2018 ВП№57682587.

Відтак доводи позивача про неотримання оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2018 ВП№57682587 не спростовано.

Виходячи з викладеного суд доходить висновку, що причина пропуску строку на звернення до суду у позивача є поважною.

Згідно з ч.1 ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналізуючи в сукупності вищевикладене та з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, суд визнає поважними причини пропуску строку на звернення до суду з даним позовом та вважає за необхідне поновити позивачу строк звернення до суду.

Відповідно до ч.6 ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Керуючись статтями 121, 122, 123, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича - адвоката Коваля Ростислава Олександровича про залишення позовної заяви без розгляду від 19.11.2019 №01/03/ВП.

2. Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Терземана Дмитра Володимировича про поновлення строку звернення до суду від 01.11.2019 - задовольнити.

3. Поновити позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

4. Копію ухвали надіслати (видати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.