Справа № 1.380.2019.004264
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004264
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представника відповідача Кожухар І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити розрахунок та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 включно та по день фактичної затримки та виплати належних позивачу грошових коштів, які визначаються відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХII, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III та Постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» від 21.02.2001 №159;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплатити позивачу однією загальною сумою та одним платежем компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 та по день фактичної затримки і виплати належних грошових коштів, які визначаються відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХII, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III і Постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» від 21.02.2001 №159;

- встановити судовий контроль за виконання відповідачем судового рішення, зобов`язання його подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 у справі №813/388/18, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019 у справі №857/4058/18, ГУ ПФУ у Львівській області зобов`язано провести виплату доплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 №900-VIII, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з врахуванням довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області починаючи з 01.01.2016 та здійсненого перерахунку пенсії.

На звернення від 30.04.2019 до відповідача з проханням провести розрахунок та виплату компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 до 30.04.2018 та по день її фактичної виплати з нарахованої суми пенсії в розмірі 135 097 грн 48 к. за 28 місяців (з 01.01.2016 до 30.04.2018), ГУ ПФУ у Львівській області відповіло відмовою.

Позивач вважає, що має право на нарахування та виплату компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати відповідних виплат, тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях до позовної заяви, суть яких полягає у такому. Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу. Компенсація втрати частини доходів нараховується лише на нарахований та фактично виплачений дохід. Оскільки рішення суду від 01.11.2019 у справі №813/388/18 в частині виплати позивачу пенсії не виконано в повному обсязі у зв`язку із відсутністю фінансування, то заявлені позивачем позовні вимоги є передчасними, а позов задоволенню не підлягає.

Ухвалою від 23.08.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем через канцелярію суду 12.09.2019 подано відзив на позовну заяву (вх.№32812) та клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (вх.№32809).

Ухвалою від 13.09.2019 клопотання відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін задоволено повністю. Суд перейшов із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи №1.380.2019.00004264 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачем 23.09.2019 (вх. № 33985) подано відповідь на відзив.

Відповідачем через канцелярію суду 21.11.2019 подано додаткові пояснення на позовну заяву (вх. № 4365)

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 20.01.2016.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення №91/10806, виданого 15.12.1998 позивачу з 19.11.1991 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

Пенсія позивачу призначена за вислугою років з 19.11.1991 за вислугу 29 років, виходячи із 77% грошового забезпечення, що підтверджується повідомленням про розмір пенсії (пенсійна справа № 9110806).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 у справі №813/388/18 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Львівській області частково задоволено, зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести виплату доплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 №900-VIII, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з врахуванням довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області починаючи з 01.01.2016 та здійсненого перерахунку пенсії.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019 у справі №857/4058/18 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 у справі №813/388/18 залишено без змін.

З текстом рішення від 07.02.2019 у справі №857/4058/18можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрові судових рішень за посиланням http://www.reestr.court.gov.ua/Review/79845734.

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області 30.04.2019 з запитом про надання публічної інформації, в якому просив з нарахованої суми пенсії в розмірі 135 097 грн 48 к. за 28 місяців (з 01.01.2016 до 30.04.2018) провести розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 до 30.04.2018 та по день її фактичної виплати.

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 11.05.2019 №12223/02.02-06 повідомило позивача про те, що його пенсія перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства, тому підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.

В подальшому позивач звертався до ГУ ПФУ у Львівській області із запитами від 12.08.2019 та від 21.08.2019 з проханням надати інформацію про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 у справі №813/388/18.

Листом від 09.09.2019 №23515/03.29-15 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило позивача, що таке рішення виконано в частині здійснення перерахунку пенсії. Щодо виплати суми перерахованої пенсії, то така виплачується після виділення коштів на її фінансування з Державного бюджету в такому порядку:

-з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісяця окремою сумою у розмірі 50 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 1.12.2017;

-з 01.01.2020 щомісяця окремо сумою у розмірі 100 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відповідач зазначив, що пенсійний орган здійснює виплату пенсії у встановлених розмірах.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити розрахунок та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 включно та по день фактичної затримки, які визначаються відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХII, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III та Постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» від 21.02.2001 №159, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III (далі - Закон №2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону №2050-III передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно із статтею 3 Закону №2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону №2050-III визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159) передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з пунктом 3 Порядку №195 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до пункту 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що компенсації підлягають зазначені у пункті 3 Порядку №159 нараховані грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у разі затримки їх виплати на один і більше календарних місяців.

Така компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.

Як з`ясовано судом, на виконання рішення суду від 01.11.2018 у справі №813/388/18 відповідачем здійснено лише перерахунок пенсії ОСОБА_1 , однак виплата таких коштів не здійснена.

Оскільки чинне законодавство право на компенсацію грошових доходів в розумінні Закону №2050-III пов`язує саме із виплатою таких доходів, вимога про нарахування компенсації за відсутності виплати нарахованої ОСОБА_1 на підставі судового рішення пенсії є передчасною.

Водночас, посилання позивача на постанови Верховного Суду, зокрема: від 06.02.2018 у справі №681/423/15-а, від 20.02.2018 року у справі №522/5664/17, від 20.02.2018 року у справі №336/4675/17 та інші рішення Верховного суду України судом не приймаються до уваги, оскільки стосуються компенсації за вже була нараховані та виплачені позивачам суми грошових доходів.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ у Львівській області вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність своїх дій виконано.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку діям ГУ ПФУ у Львівській області при відмові здійснити розрахунок та виплату позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 включно на підставі судового рішення від 01.11.2018 у справі №813/388/18, суд дійшов переконання, що вони відповідають критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, тому позовна вимога в частині оскарження таких є безпідставною та до задоволення не підлягає.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок та виплату позивачу однією загальною сумою та одним платежем компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за вказаний період, які визначаються відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХII, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III і Постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» від 21.02.2001 №159, є похідними від першої позовної вимоги і, ураховуючи висновок суду про її безпідставність, також до задоволення не підлягають за безпідставністю.

Висновки суду про безпідставність позовних вимог в цілому унеможливлюють встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) і такий фактично не сплачувався, питання розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02 грудня 2019 року.

Суддя О.П. Хома