Справа № 560/1717/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1717/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

29 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року (рішення прийнято у м. Хмельницький, повний текст рішення складено 24.09.2019, час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління архітектури та містобудування Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання останнього видати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

2. У обґрунтування позовних вимог зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про надання вказаного дозволу, додавши до неї необхідні документи, передбачені ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: копію витягу з державного земельного кадастру, копію документу, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, викопіювання з топографо-геодезичного плану. Однак відповідачем повідомлено позивача про неможливість задоволення заяви, оскільки цільове призначення будівництва (будівництво багатоквартирного будинку) на належній позивачу земельній ділянці, не відповідає Генеральному плану міста та Плану зонування території міста.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.09.2019 у задоволенні позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ

4. Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним, у зв`язку з чим, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

5. Скаржник зазначив, що відповідно до п. 5.1. та 5.2. Плану зонування м. Хмельницького до переважних видів забудови в зоні Ц-2 Вторинна зона ділової, громадської та комерційної активності районного значення (в якій розташована земельна ділянка по АДРЕСА_1 ) відносяться також всі переважні види забудови, передбачені для зони Ж-2 Зона багатоквартирної житлової та громадської забудови, в тому числі житлові будинки 5-9-поверхові, окремо розташовані або зблоковані та житлові будинки 10 і вище поверхів (відповідно до розробленої містобудівної документації в якості архітектурних акцентів).

6. Проте, суд першої інстанції неправильно розтлумачив дійсні положення Плану зонування м. Хмельницького щодо переважних видів забудови земельних ділянок у зонах Ц-2 Вторинна зона ділової, громадської та комерційної активності районного значення та Ж-2 Зона багатоквартирної житлової та громадської забудови.

7. Крім того, судом першої інстанції не враховано той факт, що цільове призначення земельної ділянки по АДРЕСА_1 відповідно до витягу з Державного земельного кадастру НВ- 019 від 11.02.2019 -02.03. для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, що також відповідає підсекції 02 Землі житлової забудови Секції В «Землі житлової та громадської забудови» Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Держкомзему №548 23.07.2010.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності від 13.06.2014 є власником земельної ділянки площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 . Як вбачається зі змісту свідоцтва, цільовим призначенням земельної ділянки є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка).

10. У той же час, відповідно до витягу з державного земельного кадастру від 11.02.2019 року, вказана земельна ділянка відноситься вже до земель житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

11. Суду не надано документів, з яких вбачається, ким, на якій підставі та яким рішенням змінене цільове призначення земельної ділянки.

12. У квітні 2019 року позивач звернувся до ЦНАП м. Хмельницького з заявою про надання містобудівних умов та обмежень для проектування багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 . До заяви додані копії витягу з державного земельного кадастру, документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

13. Листом від 23.04.2019 №599/03-14 Управління архітектури та містобудування Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради повідомило, що стосовно вказаної земельної ділянки наміри забудови не відповідають її цільовому призначенню, оскільки відповідно до Генерального плану м. Хмельницького, затвердженого рішенням дев`ятнадцятої сесії Хмельницької міської ради від 06.08.2008 № 4, ця земельна ділянка в умовних позначеннях вказана як "території установ і підприємств обслуговування на розрахунковий строк" із розміщенням окремо розташованого дошкільного навчального закладу.

Не погоджуючи з такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

14. Позивач вважає, що відповідно до Плану зонування території м. Хмельницького на земельних ділянках, що знаходяться у зоні Ц-2 дозволяється будівництво багатоквартирних житлових будинків, а тому подана мною заява про видачу містобудівних умов та обмежень не суперечила містобудівній документації м. Хмельницького.

15 Відповідач вважає, що наміри забудови земельної ділянки позивача не відповідають цільовому призначенню земельної ділянки згідно з свідоцтвом про право власності, до того ж Генеральним планом міста не передбачене будівництво на цій земельній ділянці багатоквартирного будинку. Також зазначив, що зона, у якій знаходиться ця земельна ділянка, призначена для розташування закладів та підприємств обслуговування.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038).

17. Відповідно до ст.1 Закону №3038 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

18. Планування і забудова територій - це діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема: прогнозування розвитку територій; забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об`єктів (п.п. 1-5, ч. 1 ст.2 Закону №3038).

19. Згідно з п. 1 статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

20. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятись план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятись і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

21. Частинами 1, 2 статті 18 Закону №3038-VI визначено, що план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

22. Пунктом 5 частини 3 статті 18 Закону №3038-VI передбачено, що зонування території здійснюється з дотриманням вимог установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови.

23. Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій. Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов`язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації (ч.ч. 1,2 стаття 25 Закону №3038-VI).

24. Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

25. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (ч. 4 ст. 26 Закону №3038-VI).

26. Фізична або юридична особа, яка подала заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва (ч. 2 ст. 29 Закону №3038-VI).

27. Частиною 5 статті 20 ЗК України передбачено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

28. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру (ч. 3ст. 29 Закону №3038-VI).

29. Згідно з ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

30. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, тобто така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень або у подальшому під час здійснення державно-будівельного або судового контролю. Невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту.

31. Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 803/1231/17 та від 14 серпня 2018 року у справі № 823/5265/15.

32. З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у наданні містобудівних умов та обмежень для будівництва багатоповерхового житлового будинку на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою м . Хмельницький, вул. Лісна, 2/ 2 , з мотивів невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

33. З наданих відповідачем викопіювань з карт: " Хмельницький. План зонування території міста", "Генеральний план міста Хмельницького", "Хмельницький. Детальний план території "Заріччя" Проектний план" вбачається те, що наміри забудови земельної ділянки за вищевказаною адресою, цільове призначення якої було змінене з "будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" на "для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку" не відповідають змісту та вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

34. Зокрема, відповідно до Плану зонування території м. Хмельницького, затвердженого рішенням п`ятої сесії Хмельницької міської ради №25 від 30.03.2011, та витягу з Генерального плану міста, затвердженого рішенням 19 сесії Хмельницької міської ради від 06.08.2008 № 4, вказана земельна ділянка знаходиться на території вторинної зони ділової, громадської та комерційної активності районного значення, тобто в зоні розташування установ та підприємств обслуговування, а не в зоні багатоквартирної забудови.

35. Види забудов земельних ділянок (переважні, дозволені, допустимі) вищевказаної зони не передбачають використання земель з видом цільового призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

36. Отже, власник земельної ділянки вправі обирати вид використання земельної ділянки в межах встановленої для неї категорії, однак такий вид використання не повинен суперечити вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, які можуть передбачати інше призначення відповідних зон, у яких розташовані земельні ділянки.

37. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки підстава, вказана відповідачем у відповідь на звернення позивача, відповідає вимогам Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", то ознаки протиправності у діях відповідача, яким встановлено невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, відсутні.

38. У зв`язку з цим, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання відповідача видати містобудівні умови та обмеження для проектування багатоквартирного житлового будинку є обґрунтованим.

39. Суд також враховує, що рішення у цій справі впливає на захист суспільного інтересу щодо відновлення законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання щодо планування забудови та розвитку території на місцевому рівні.

40. Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 810/2763/17, Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 826/13584/16.

41. Доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана правильно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ.

42. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

43. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

44. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

45. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

46. Переглянувши судове рішення в межах апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 листопада 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.