Справа № 400/1412/19
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 р. № 400/1412/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Заступника начальника Баштанського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чайки Аліни Сергіївни, вул. Полтавська, 41, Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101 Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул.Полтавська, 41, Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56100

про:скасування постанови від 17.01.2019 року ВП № 28354272,

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Заступника начальника Баштанського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чайки Аліни Сергіївни ( далі -відповідач 1) про скасування постанови від 17.01.2019 року ВП № 28354272.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що постанови винесені відповідачем є незаконними та прийняті безпідставно та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 16 травня 2019 року адміністративний позов залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліку.

Ухвалою суду від 29 травня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду.

01 липня 2019 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

10 липня 2019 року відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

10 липня 2019 року суд ухвалив відкласти судове засідання на 31 липня 2019 року та визнав явку повноважних представників обов`язковою, та зобов`язав відповідача надати в судове засідання для огляду виконавче провадження №28354272.

31 липня 2019 року представник відповідача повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив

Ухвалою суду від 31 липня 2019 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Баштанський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - відповідач 2), та призначено судове засідання на 25 вересня 2019 року, повторно зобов`язано відповідача надати в судове засідання для огляду виконавче провадження №28354272. Повторно визнано явку представників в судове засідання, а саме заступника начальника Баштанського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чайку Аліну Сергіївну та представника Баштанського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, попереджено сторін, що в разі невиконання процесуальних обовязків, ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; або зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству суд, відповідно до ст. 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу шляхом постановлення ухвали про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

25 вересня 2019 року судове засідання було перенесено на 04 жовтня 2019 року, повноважних представників повідомлено належним чином телефонограмою та повістками в яких також явку повноважних представників визнано обов`язковою.

В судове засідання 04 жовтня 2019 року представники сторін заявилися, та надали пояснення по справі.

16 жовтня 2019 року від позивача надійшло клопотання про призначення судово-бухгалтерську експертизу, проведення якої доручити Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Карпенко, 27, м. Миколаїв, 54038).

Ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року суд відмовив в задоволені клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи.

Відповідно до ст.263 КАС України , суд здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2002 року постановою Баштанського районного суду Миколаївської області з позивача на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян в місяць на дитину, починаючи з 9 квітня 2002 року і до її повноліття.

Протягом періоду з 2002-2018 рр. позивач зазначає, що він регулярно сплачував аліменти, та продовжує їх сплачувати до досягнення дитиною 23-х років.

17.01.2019 року відповідачем 1 були винесені постанови ВП№28354272 про звернення стягнення на доходи позивача у розмірі 25% до виплати загальної суми боргу 61459,91 грн; та ВП №28354272 про накладення штрафу у розмірі 22954,09 грн на заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 45908,18 грн.

22 січня 2019 року позивачем було отримано постанови Баштанського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ВП №28354272 (в п`яти екземплярах 1.КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Баштанського району, 2.Центральна районна аптека №30 філії ПКВО «Фармація», 3.Баштанське об`єднане УПФ України в Миколаївській області, 4.Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області, 5. ОСОБА_1 ).

Вважаючи, що постанови є незаконними та винесені з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з вимогою щодо їх скасування.

Відповідач заперечував проти задоволення позову у зв`язку з тим, що при прийнятті рішення діяв відповідно до норм чинного законодавства.

28 серпня 2018 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання». Законом запроваджено додаткові штрафі за заборгованість по аліментам більше 1 року. Ці штрафи будуть спрямовані безпосередньо дітям і є своєрідною компенсацією за несвоєчасне отримання ними коштів. Якщо у платника аліментів виникає заборгованість в сукупному розмірі більша, ніж сума відповідних платежів за 1 рік, то на таку особу накладатиметься штраф в розмірі 20% від заборгованої суми. Якщо ж заборгована сума перевищуватиме в сукупному розмірі суму відповідних платежів за 2 роки, то в такому випадку штраф збільшуватиметься і відповідно становитиме вже 30% відповідно. У випадку заборгованості на суму платежів за 3 роки штраф зросте до 50% від суми боргу».

17.01.2019 року відповідачем дійсно було винесено постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 50% у зв`язку з наявною заборгованістю по аліментам понад 3 роки.

Відповідач зазначає, що позивачу було відомо про наявність як заборгованості так і постанови ВП№ 28354272 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.09.2018 року загальна сума заборгованості по якій склала 45908,18 грн, яку від отримував, оскільки позивачем заборгованість не оскаржувалася, тому у відповідача виникла необхідність у накладенні штрафу.

Надаючи оцінку спірні постанові суд виходить з наступного.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" і відповідно до частини третьої цієї статті визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Статтею 195 СК України встановлено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (ч. 1 ст. 195 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Частиною 4 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно із ч.8 ст.71 цього Закону спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Системно аналізуючи наведенні положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються у судовому порядку.

Позивач у позовній заяві стверджує, що державним виконавцем допущена помилка у вигляді подвійного нарахування суми аліментів.

Отже, позивач фактично не погоджується з проведеним державним виконавцем розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, однак доказів його оскарження в судовому порядку не надав.

28.08.2018 набрав чинності Закон України від 03.07.2018 року № 2475-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" (подалі - Закон №2475-VIII), яким стаття 71 Закону України "Про виконавче провадження" доповнена частиною 14 наступного змісту:

"За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу".

За загальним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, згідно якої, дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі 1-7/99).

Отже, з 28.08.2018 Законом України "Про виконавче провадження" установлено, що строк обчислення державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів (заборгованість за один рік, заборгованість за два роки, заборгованість за три роки, тощо) саме для застосування заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 вказаного Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Наведене дає підстави дійти висновку про те, що з 28.08.2018 державний виконавець має право прийняти рішення про накладення на боржника у виконавчому провадженню по примусовому виконанню судового рішення про стягнення аліментів за встановленням, зокрема, двох юридичних фактів: по-перше, - станом на 28.08.2018 (та у подальшому на день прийняття рішення про накладення штрафу) боржник має заборгованість зі сплати аліментів, по-друге, - розмір заборгованості із сплати аліментів учасником виконавчого провадження не оспорений у судовому порядку. Визначальним чинником для визначення розміру штрафу тривалість періоду за який виникла заборгованість, рік, два, три, а сам період її виникнення до внесення змін в Закон України "Про виконавче провадження" чи після них не має жодного значення.

На думку суду неможливість застосування штрафу визначеного ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" до заборгованості, яка виникла до 28.08.2018 та застосування її лише до заборгованості яка виникла після вказаної дати поставить у нерівне становище платників аліментів, оскільки фактично позбавить державних виконавців можливості накладати штрафи на боржників у яких заборгованість зі сплати аліментів утворилася до вказаної дати.

Отже, твердження позивача щодо неможливості застосування до нього штрафу передбаченого ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки заборгованість зі сплати аліментів утворилась до 28.08.2018 є безпідставними.

Крім того, позивачем суду не надано доказів погашення заборгованості зі сплати аліментів, а тому вказане порушення є триваючим, не припинилося після 28.08.2018, а тому у державного виконавця є всі підстави для застосування штрафу передбаченого ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи наявність у позивача заборгованості зі сплати аліментів, яка згідно наявних в матеріалах справи довідок-розрахунків та розрахунків заборгованості зі сплати аліментів утворилася в період з 16.12.2004 року по 01.04.2010 рік та станом на дату винесення постанови становила 14682,94 грн., та в період з 01.11.2003 року по 01.10.2008 року та станом на дату винесення постанови становила 31225,24 грн. Тобто, загальна сума заборгованості на дату прийняття постанови становила 45908,18.

Доказів сплати або зменшення вказаної заборгованості, або оскарження постанови в судовому порядку, позивачем суду не надано.

Оскільки заборгованість зі сплати аліментів утворилась з 2003 року, а її розмір станом на 24.09.2018 становив 45908,18 грн тобто сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за три роки державним виконавцем правомірно винесено постанову, якою до позивача застосовано штраф в сумі 22954.09 грн передбачений ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому суд зазначає, що на час прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови, пункти 3, 12 статті 27 Закону №2475-VIII у встановленому порядку не визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Заступника начальника Баштанського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чайки Аліни Сергіївни (вул. Полтавська, 41, м.Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101, ), Баштанського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. Полтавська, 41, м.Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101, ) про скасування постанови від 17.01.2019 року ВП №28354272, відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя В. С. Брагар