Справа № 120/1832/19-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1832/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало Павло Ігорович

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

21 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Мавроді Р.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької митниці ДФС на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року (місце ухвалення рішення - м. Вінниця, повний текст складено 09.09.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Вінницької митниці ДФС, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA401000/2019/000034/1 від 13.03.2019;

- зобов`язати відповідача підготувати та направити до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області висновок про повернення позивачу надміру сплачених сум митних платежів в розмірі 19440,00 грн та зарахувати їх на поточний рахунок позивача ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за межами території України придбав транспортний засіб марки "PEUGEOT 308" та з метою його належного оформлення подав відповідачу електронну митну декларацію. За результатами опрацювання такої декларації відповідач прийняв рішення № UA401000/2019/000034/1 від 13.03.2019 про коригування митної вартості товарів, яким збільшив позивачу суму митних платежів на 19440,00 грн. В рішенні зазначено, що ціна товару становить - 5200 EUR, розрахована декларантом митна вартість товару становить - 161239,13 грн (курс валюти 29,585162 грн), сума у валюті 5450,00 EUR, а коригування митної вартості становить 7350,00 EUR. При цьому митний орган вказує на те, що для підтвердження митної вартості товару надано рахунок-фактуру (інвойс) від 23.02.2019 за № 103 та довідку про транспортні витрати б/н від 12.03.2019 на суму 250 EUR. Водночас у зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками з формулюванням «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформація, яка отримана у тому числі із зовнішніх джерел», відповідач залучив відповідний спеціальний підрозділ для визначення митної вартості за VIN-кодами: НОМЕР_6, валюта - EUR, вартість - 7178,00.

Таким чином, на думку відповідача, до митного оформлення подано документи, які не підтверджують право власності або право набуття власності компанією, що здійснила продаж отримувачу згідно з рахунком/фактурою (інвойсом/купча) від 23.02.2019 № 103.

Позивачем на виконання вказівок митного органу та відповідно до ст.53 Митного кодексу України було надано всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: рахунок-фактуру (інвойс) від 23.02.2019 за № 103, довідку про транспортні витрати б/н від 12.03.2019 на суму 250 EUR, платіжне доручення № SDC83902- від 25.02.2019 про перерахунок коштів продавцю за придбаний автомобіль, страховий документ № 1382628 від 25.02.2019, цінову інформацію з офіційного сайту продавця автомобіля Dania Auto ApS стосовно його вартості та копію митної декларації країни відправлення № 19DKA3D8 від 25.02.2019 на вказаний автомобіль. Однак відповідач не прийняв заявлену позивачем митну вартість товару (автомобіля), посилаючись на те, що у платіжному дорученні SDC83902- від 25.02.2019 зазначено вартість 38431,64 данських крон (еквівалент 5200 EUR), тоді як згідно з митною декларацією країни відправлення №19DKA3D8 від 25.02.2019 вартість автомобіля становить 38826,00 данських крон.

Крім того, позивач зазначав, що в рішенні про коригування митної вартості відсутні посилання на норми законодавства Данії, зокрема щодо обов`язковості реквізитів для договорів купівлі-продажу, які оформлені на її території. Тому не прийняття відповідачем рахунку-фактури (інвойсу) від 23.02.2019 № 103 з мотивів відсутності підпису та реквізитів уповноважених осіб підприємства-продавця позивач вважає неправомірним. Також позивач звертає увагу на те, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 20.01.2015 № НОМЕР_1 міститься штамп "AFMELDT 02 JAN 2019", який означає, що автомобіль був знятий з обліку з попереднього власника. Надалі вказаний автомобіль придбано підприємством, яке займається реалізацією автомобілів, а саме Dania Auto ApS. Відтак, з метою реалізації транспортного засобу, підприємство не реєструвало автомобіль на себе. Тому посилання відповідача на те, що право власності продавця на автомобіль не підтверджується, на думку позивача, є безпідставними. Крім того, позивач зазначає, що належними документами підтвердив витрати на страхування автомобіля та транспортні витрати до митного кордону України.

Відтак позивач вважав, що надав митному органу всі необхідні документи для підтвердження митної вартості придбаного транспортного засобу. Водночас відповідач протиправно прийняв рішення, яким скоригував митну вартість товару. Як наслідок, позивач був вимушений доплатити митні платежі в сумі 19440,00 грн, які підлягають поверненню на підставі положень ст. 301 Митного кодексу України та ст. 43 Податкового кодексу України.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вінницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA401000/2019/000034/1 від 13.03.2019.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці ДФС.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів встановлено розбіжність відомостей щодо фактурної вартості товару, зокрема у платіжному дорученні SDC83902- від 25.02.2019 зазначено вартість 38431,64 данських крон (еквівалент 5200 EUR), а вартість згідно з митною декларацією країни відправлення № 19DKA3D8 від 25.02.2019 становить 38826,00 данських крон.

Апелянт вказує, що митна вартість не може бути визначена за другорядними методами відповідно до ст. 59, 60 МК України, оскільки в органу доходів і зборів відсутні відомості про ідентичні та подібні (аналогічні) товари. Визначити митну вартість за другорядними методами відповідно до ст. 62, 63 МК України відповідач не мав можливості, оскільки в органу доходів і зборів відсутні вартісні основи для розрахунку митної вартості.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи що 23.02.2019 позивач придбав транспортний засіб "PEUGEOT 308" у продавця Dania Auto ApS, Borgmestervangen 10,8900 Randers C за ціною 5200 EUR, що підтверджується рахунком-фактурою (інвойсом) № 103 від 23.02.2019.

З метою здійснення митного оформлення вказаного автомобіля позивач подав до відділу митного оформлення Вінницької митниці ДФС електронну декларацію № UA 401010/2019/017256, в якій зазначено митну вартість транспортного засобу в сумі 5200 EUR.

В процесі митного оформлення позивач самостійно та на вимогу митного органу для підтвердження митної вартості вказаного автомобіля надав такі документи:

- рахунок-фактуру (інвойс) від 23.02.2019 за № 103;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 20.01.2015 № 12928410 / 12587150;

- довідку про транспортні витрати б/н від 12.03.2019 на суму 250 EUR;

- платіжне доручення № SDC83902- від 25.02.2019;

- страховий документ № 1382628 від 25.02.2019;

- цінову інформацію з офіційного сайту Dania Auto ApS щодо дійсної вартості придбаного транспортного засобу;

- митну декларацію країни відправлення № 19DKA3D8 від 25.02.2019.

За результатами розгляду поданої електронної митної декларації та доданих до неї документів, Вінницька митниця ДФС прийняла рішення № UA401000/2019/000034/1 від 13.03.2019 про коригування митної вартості товарів.

Як зазначено в рішенні, до митного оформлення подані наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) від 23.02.2019 № 103 та довідка про експортні витрати б/н від 12.03.2019 на суму 250 EUR. У зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками з формулюванням "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформація, яка отримана у тому числі із зовнішніх джерел", залучено відповідний спеціальний підрозділ для визначення митної вартості за VIN-кодами: НОМЕР_6, валюта - EUR, вартість - 7178,00. Відповідно до документів, які подані до митного оформлення, а саме рахунку-фактури (інвойсу) від 23.02.2019 № 103, продаж транспортного засобу здійснює Dania Auto ApS, Borgmestervangen 10,8900 Randers C. Водночас його право власності на транспортний засіб не підтверджується відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 20.01.2015 № 12928410 / 12587150. Отже, до митного оформлення подані документи, що не підтверджують право власності або право набуття власності компанією, що здійснила продаж, відповідно до рахунку-фактури (інфойс-купча) від 23.02.2019 № 103. Крім того, у вказаному інвойсі відсутній підпис та реквізити уповноваженої особи підприємства-продавця. Також у довідці від 12.03.2019 б/н, що підтверджує вартість перевезення товару зазначено, що транспортні витрати до митного кордону України становлять 250 EUR, але при цьому відсутні конкретні числові значення витрат на транспортування та страхування.

У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, мають розбіжності, а також у зв`язку із спрацюванням профілів ризику, Вінницька митниця ДФС запропонувала позивачу протягом 10 днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу: банківські платіжні документи, що підтверджують оплату за товар; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; митну декларацію країни відправлення; якщо здійснювали страхування-страхові документи, інші документи, що містять відомості про страхування; транспортні перевізні документи, що містять відомості про вартість перевезення; інші додаткові документи для підтвердження заявленої позивачем митної вартості.

На виконання вимог митного органу та відповідно до ст. 53 Митного кодексу України листом за № 401/1303-4 від 13.03.2019 позивач надав платіжне доручення № SDC83902- від 25.02.2019, страховий документ № 1382628 від 25.02.2019, цінову інформацію з мережі інтернет (офіційного сайту продавця Dania Auto ApS) стосовно вартості автомобіля та копію митної декларації країни відправлення № 19DKA3D8 від 25.02.2019.

За результатами опрацювання вказаних документів відповідач встановив розбіжність даних щодо фактурної вартості товару, яка полягає у тому, що в платіжному дорученні № SDC83902- від 25.02.2019 зазначено вартість 38431,64 данських крон (еквівалент 5200 EUR), тоді як вартість автомобіля згідно з митною декларацією країни відправлення № 19DKA3D8 від 25.02.2019 становить 38826,00 данських крон.

Відтак, оскільки на думку митного органу використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджуються документально, відповідач застосував другорядні методи та для визначення митної вартості товару використав інформацію, зазначену у митній декларації від 05.03.2019 № UA112080/2019/008173, на підставі якої було оформлено «автомобіль легковий, що використовувався не більше як 5 років, призначений для перевезення людей на дорогах загального використання - 1 шт, марки "PEUGEOT", модель "308", номер шасі НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , робочий об`єм циліндрів - 1560 см3, рік виготовлення - 2014, модельний рік - 2014, дата першої реєстрації - 27.11.2014, тип двигуна - дизель, загальна кількість місць - 5, колісна формула 4х2, рівень екологічної норми - EURO 6».

Позивач не погоджується із рішенням Вінницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та збільшення митних платежів на суму 19440,00 грн, а тому за захистом своїх порушених прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, інформації, в тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну, а тому оспорюване рішення Вінницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA401000/2019/000034/1 від 13.03.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме ч.3 ст.53 МК України надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Як зазначено судом першої інстанції, в підтвердження митної вартості транспортного засобу позивач надав митному органу такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) від 23.02.2019 за № 103, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 20.01.2015 № НОМЕР_5 12587150, довідку про транспортні витрати б/н від 12.03.2019 на суму 250 EUR, платіжне доручення № SDC83902- від 25.02.2019, страховий документ № 1382628 від 25.02.2019, цінову інформацію з офіційного сайту продавця товару Dania Auto ApS та митну декларацію країни відправлення № 19DKA3D8 від 25.02.2019.

Відповідач поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв`язку із наявністю певних розбіжностей, які зазначені в оскаржуваному рішенні за № UA401000/2019/000034/1 від 13.03.2019.

Судами з`ясовано, що згідно з поданими до митного оформлення документами продавцем товару (автомобіля) є компанія нерезидент Dania Auto ApS, Borgmestervangen 10,8900 Randers C, про що свідчить рахунок-фактура (інвойс) від 23.02.2019 за № 103. Як видно з матеріалів справи, вказане підприємство також є відправником товару відповідно до експортної митної декларації № 19DKA3D8 від 25.02.2019. Водночас у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 20.01.2015 № НОМЕР_1 дійсно зазначено, що транспортний засіб належить Daf Trucks Danmark A/S, на що звернув увагу митний орган. Однак при цьому відповідач не врахував, що у вказаному свідоцтві міститься штамп «AFMELDT 02 JAN 2019», який свідчить про те, що автомобіль був знятий з обліку з попереднього власника.

А тому доводи відповідача, що подані позивачем документи не підтверджують право власності або право набуття власності компанією, що здійснила продаж отримувачу згідно з рахунком/фактурою (інвойсом/купча) від 23.02.2019 № 103 є безпідставними.

З приводу доводів відповідача, що в інвойсі від 23.02.2019 № 103 відсутні підписи та реквізити уповноваженої особи продавця, колегія суддів зазначає таке.

Листом Державною митною службою (лист від 01.03.2011 № 11/3-10.10/3339-ЕП «Щодо необхідності наявності підпису особи на рахунках (Invoice), складених нерезидентами, що подаються під час здійснення митного контролю й оформлення товарів» роз`яснено, що за своїм призначенням рахунок (рахунок-фактура) не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Форма рахунка (рахунка-фактури) не відноситься до типових форм, які затверджуються Державним комітетом статистики України, застосування її нормативно-правовими актами не передбачено.

Як у національному законодавстві, так і у міжнародній практиці, не існує обов`язкової форми для рахунку-фактури. Більш того, в міжнародній практиці допускається застосування складених нерезидентами рахунків (Invoice), що подаються під час здійснення митного контролю й оформлення товарів, у будь-який спосіб. І навіть відсутність підпису на поданому для здійснення митного контролю й оформлення товарів рахунку (Invoice), складеному нерезидентом, не є підставою для відмови в митному оформленні товарів (лист Державної митної служби від 01.03.2011 № 11/3-10.10/3339-ЕП «Щодо необхідності наявності підпису особи на рахунках (Invoice), складених нерезидентами, що подаються під час здійснення митного контролю й оформлення товарів»).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи відповідача щодо не підтвердження позивачем витрат на транспортування та страхування є безпідставними, оскільки довідка про транспортні витрати б/н від 12.03.2019 на суму 250 EUR містить необхідну інформацію щодо витрат на транспортування та страхування. Крім того, конкретні числові значення таких витрат можуть бути визначені з урахуванням страхового поліса № 1382628 від 25.02.2019, який надавався митному органу.

Колегія суддів не бере до уваги посилання відповідача на наявність розбіжностей у вартості товару в данських кронах, оскільки автомобіль, митне оформлення якого здійснювалося за МД № UA 401010/2019/017256, був придбаний позивачем за ціною 5200 EUR, що безспірно підтверджується матеріалами справи. Вказана сума зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) № 103 від 23.02.2019 і була сплачена позивачем згідно з платіжним дорученням № SDC83902- від 25.02.2019.

Також в митній декларації країни відправлення № 19DKA3D8 від 25.02.2019 також зазначена вартість автомобіля 5200 EUR.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

При цьому, колегією суддів встановлено, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, митним органом не дотримано положень ч.2 статті 55 МК України, а зокрема не обґрунтовано причини через які митну вартість не може бути визнано на підставі наданих митному органу документів.

Відповідно до положень статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 Митного Кодексу України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Як джерело інформації для коригування митної вартості задекларованого позивачем товару стала інформація, що містилася в митній декларації від 05.03.2019 № UA 112080/2019/008173, за якою оформлено товар «автомобіль легковий, що використовувався не більше як 5 років, призначений для перевезення людей на дорогах загального використання - 1 шт., марки «PEUGEOT», модель « 308», номер шасі НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , робочий об`єм циліндрів - 1560 см3, рік виготовлення - 2014, модельний рік - 2014, дата першої реєстрації - 27.11.2014, тип двигуна - дизель, загальна кількість місць - 5, колісна формула 4х2, рівень екологічної норми - EURO 6».

Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, інформації, в тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставне проведення митного оформлення товару, що декларувався позивачем, виходячи з митної вартості товару згідно з митною декларацією від 05.03.2019 № UA 112080/2019/008173.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом.

З урахуванням встановлених у справі обставин та наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач при прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2019/000034/1 від 13.03.2019 року, діяв не на підстав та не у спосіб, що передбачені вимогами митного законодавства, з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Вінницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA401000/2019/000034/1 від 13.03.2019 року, та як наслідок наявність підстав для його скасування.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 листопада 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.