Справа № 813/3773/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2019 року

Київ

справа №813/3773/15

адміністративне провадження №К/9901/28768/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., секретар судового засідання - Титенко М.П., за участю представника позивача Кулака І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2016 (суддя Гулкевич І.З.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 (колегія у складі суддів: В.В. Святецький, Л.Я. Гудим, М.А. Пліш) у справі № 813/3773/15 (876/1946/16) за позовом Публічного акціонерного товариства "Новоушицький консервний завод" до Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування наказу, визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення,
УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Новоушицький консервний завод» (надалі позивач, Товариство) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Городоцької об`єднаної держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (надалі відповідач, податковий орган) про визнання протиправними дій та скасування наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

В подальшому товариство надало заяву про зміну предмету позову, остаточно визначивши позовні вимоги як визнання противоправним наказу про проведення перевірки, визнання протиправними дій щодо проведення перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень якими зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем штрафна санкція за ненадання платником податків документів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що податковий орган виніс наказ з порушенням чинного порядку призначення та проведення позапланових перевірок, а також відповідачем порушено порядок повідомлення платника податків про проведення перевірки та вручення платнику податків наказу про проведення такої перевірки. Оскільки наказ винесений в супереч чинному законодавству та перевірку проведено протиправно, відповідно податкові повідомлення-рішення винесені податковим органом також протиправно та підлягають скасуванню.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 16 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2016 року, адміністративний позов задовольнив частково. Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення рішення № , № від 21 серпня 2015 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем конкретних доказів, на підставі яких можна дійти висновку про порушення платником податків норм податкового законодавства, суду надано не було. В свою чергу правові наслідки оскаржуваного наказу є вичерпаними, а отже, задоволення позову в цей частині не може призвести до відновлення порушених прав позивача.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, податковий орган подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та відмовити у задоволенні позову.

Відзив на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що згідно з наказом від 6 липня 2015 року, відповідно до вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України податковим органом проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з питань своєчасності , достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «ТБ «САД» () за період з 1 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року. За результатами якої складено акт від 27 липня 2015 року № 201/2201/00374284.

На підставі порушень, встановлених актом перевірки, 21 серпня 2015 року податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

- № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 5 221 049,00 грн;

- № , яким застосовано штрафну санкцію за ненадання платником податків оригіналів (копій) документів для проведення позапланової виїзної перевірки 510 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Як вже зазначено, перевірка проведена на підставі п.п.78.1.11 ст. 78 ПК України, якою встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

У разі якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку. (п.п.86.9 ст. 86 ПК України).

У разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов`язаний визначити податкові зобов`язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов`язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов`язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена судовим рішенням, забороняється до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні або винесення ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

Абзац другий цього пункту не застосовується, коли податкове повідомлення-рішення надіслане (вручене) до повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. (п.п.58.4 ст. 58 ПК України).

Тобто, для належного з`ясування законності податкового повідомлення-рішення, насамперед необхідно перевірити законність процедури його прийняття, як-то зазначав позивач в позові. Важливо з`ясувати чи розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи), що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, та чи прийнято будь-яке рішення. Зазначена обставина не з`ясована судами.

Щодо наявності або відсутності порушення податкового законодавства платником податку, то судами попередніх інстанцій встановлено, що під час перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток при здійсненні взаєморозрахунків з ТОВ «ТБ САД» за період з 1 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року використано перелік автоматизованих інформаційних систем, інформація яких використана під час проведення перевірки : АІС «Облік платників і платежів», АІС «Податковий блок», АІС «Реєстрація ПП», АІС «ТАХ», АІС «Обробка ПЗ та платежів», АІС «Аудит»,ЄРНП, Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДФС України, офіційний веб-сайт ДФС України.

На підставі матеріалів перевірки ТОВ «ТБ «Сад» податковим органом встановлено, що ПАТ «Новоушицький консервний завод» за отриману с/г продукцію (яблука) кошти не перераховував, дебіторська заборгованість ТОВ «ТБ Сад» по реалізованій с/г продукції (яблука) становить 254 301 701,5 грн.

При перевірці враховано акт ДПІ у Франківському районі м. Львова від 21 квітня 2015 року щодо контрагента позивача «ТБ Сад». Згідно вказаного акта, встановлено відсутність вирощеної ТОВ «ТБ «Сад» сільгосппродукції на орендованих основних засобах, в регіонах України, що призвело до порушення вимог перебування товариства на спеціальному режимі оподаткування та не відображення в загальній декларації з податку на прибуток і в загальній декларації з податку на додану вартість фактичних показників своєї господарської діяльності.

Як зазначив суд першої інстанції на підтвердження реальності господарських операцій в матеріалах справи містяться документи: податкові накладні, акти про виконання робіт, акти здачі-прийняття робіт тощо, рахунки-фактури, товаро-транспортні накладні. Наведені документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять всі необхідні відомості та реквізити для належного підтвердження виконання господарських операцій.

В матеріалах справи наявне клопотання про долучення документів (том 1 арк. с. 95), відповідно до якого позивачем долучено до матеріалів справи оригінали документів на 3 247 аркушах. Перелік доданих документів відсутній. Оригінали документів в матеріалах справи відсутні.

Суд дослідив додані до матеріалів справи копії документі, переважна більшість яких не стосується предмету перевірки, наприклад податкові накладні ТОВ «Пасс», видаткові накладні ПП ОСОБА_1 , акти виконаних робіт ТОВ «Джі Ес Сі-Інформ», рахунки ПАТ «Укртелеком» тощо.

Суд вважає за необхідне зазначити, що долучивши до матеріалів справи певні документи, суд зобов`язаний їх проаналізувати та визначити у рішенні з яких підстав та які документи він приймає (чи не приймає) як належний та допустимий доказ.

Натомість, первинних документів, окрім товарно-транспортних накладних, на підтвердження господарських операцій між позивачем та ТОВ «ТБ «Сад» до матеріалів справи не надано.

Товаро-транспортні накладні, які складені у серпні 2014 року та досліджено вибірково.

Отже, висновок судів попередніх інстанцій не ґрунтується на матеріалах справи, не підтверджений належними доказами та є передчасним.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовує рішення, зокрема, тим, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 червня 2016 року залишена без змін постанова Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року у справі № 813/4935/15, в якій суд визнав реальними господарські операції ТОВ «ТБ Сад» та ПАТ «Новоушицький консервний завод» з реалізації яблук за серпень 2014 року.

Суд не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, оскільки суди не дослідили на підставі належних та допустимих доказів, враховуючи вищевикладені обставини щодо транспортування, що в обох справах досліджувались одні й ті ж самі господарські правовідносини, які здійснювались на підставі одних і ті ж самих договорів та первинних документів.

Крім того, суди попередніх інстанцій встановили, що висновками акта перевірки встановлено порушення позивачем пункту 44.1 пункту 44.6 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 186.1 статті 186, пункту 188.1 статті 188, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 51 503 716 грн.

Поза увагою судів залишилось, що податковим повідомленням-рішенням, яке оскаржено позивачем, зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, а не нараховано податок. Тобто вказаний висновок судами не досліджено. Обставини вказаного порушення не встановлено. Суди попередніх інстанцій взагалі не встановили, чи прийнято на підставі вказаного висновку податкове повідомлення-рішення та чи погодився з ним позивач.

Також, Суд вважає за необхідне зазначити, що за приписами частини 1 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач, зокрема, має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Судом першої інстанції не наведено мотивів, а судом апеляційної інстанції не перевірено можливість в даному спорі зміну предмету позову після початку судового розгляду (том 1 арк. с. 82).

За таких обставин, касаційний суд, розглядаючи касаційну скаргу податкового органу, вважає висновки суду першої та апеляційної інстанцій передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак такі судові рішення не є такими, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинної на період розгляду судами попередніх інстанцій даної справи) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Не встановлення та ненадання правової оцінки обставинам, які мають суттєве значення у справі, свідчить про недотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при розгляді справи.

Як встановлено частиною 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України в чинній редакції, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладається обов`язок вживати визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За правилами статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Верховний Суд вважає, що вище встановлені порушення, допущені як судом апеляційної, так і судом першої інстанцій, відтак справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи з перевіркою їх належними та допустимими доказами та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже Суд приходить до висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права, не встановив фактичні обставини, що мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 скасувати, а справу № 813/3773/15 (876/1946/16) направити на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду