Справа № 201/1035/19
Суддя: Озерянська Ж. М.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/1035/19
Провадження № 2-а/175/23/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Лукієнко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала Сова Віталія Віталійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, який в жовтні 2019 року уточнив та просив суд визнати неправомірними дії капрала взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області ДПП Сови В.В. при винесенні постанови серії АР№783511 від 16.01.2019 року по відношенню до нього, ОСОБА_1 ; визнати протиправною та скасувати постанову серії АР№783511 від 16.01.2019 року, винесену капралом взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області ДПП Совою В.В. про накладення на нього, ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі у 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому винесено постанову серії АР№783511 від 16.01.2019 року закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач інспектор 3-го батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрал поліції Сова В.В. надав суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, а розгляд справи провести без його участі (а.с.60).

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Встановлено, що інспектором 3-го батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрал поліції Сова В.В. при несенні служби 16 січня 2019 року о 15-00 год. в м. Дніпро по вул. В. Вернадського, було винесено постанову серії АР №783511 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій було зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Хюндай» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не пред`явив на вимогу, чим порушив п.2.1(ґ) ПДР України (а.с.10). Винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №783511 від 16 січня 2019 року, було здійснено відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до вимог п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п.2.1(ґ) Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії АР№783511 від 16 січня 2019 року ОСОБА_1 не мав при собі поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Обов`язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пункт 8 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна бути заслухана, досліджені докази і вирішені клопотання (п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії АР№783511 від 16 січня 2019 року, були порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема не з`ясовано: чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Не зазначено, на підставі чого був зроблений висновок, яким чином перевірялися вказані обставини.

Неналежне оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, невідповідність постанови по справі про адміністративне правопорушення фактичним обставинам, встановленим в суді, свідчать про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Дослідивши матеріали справи, а саме, копію постанови серії АР№783511 від 16 січня 2019 року, суд дійшов висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено факт здійснення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, про що також наголосив позивач в судовому засіданні, 16 січня 2019 року о 15-00 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_2 у м. Дніпро, зупинившись біля паркінгу комплексу «Башні» по вул. Володимира Вернадського (з`їхавши з дороги завернувши до банкомата), особисто вийшов з салону свого автомобіля та відкрив задні двері для висадки літнього пасажира, який був у салоні. При цьому ОСОБА_1 ніяким чином не перешкоджав рух іншим транспортним засобам. В момент вчинення дій щодо висадки пасажира, ОСОБА_1 попав в поле зору патрульного автомобіля. Так, інспектор поліції, який вийшов в патрульного автомобіля, спочатку запропонував свою допомогу, а після отримання відмови, почав вимагати надання Полісу обов`язкового страхування транспортних засобів. Внаслідок несподіваної перевірки патрульним поліцейським, ОСОБА_1 розгубився і почав шукати страховий поліс у салоні свого автомобіля. Після дзвінка до дружини, позивач надав патрульному поліцейському інформацію з реєстру страхових полісів про наявність діючого страхового полісу і продовжив пошуки в салоні автомобіля. Не дочекавшись надання полісу, інспектор патрульної поліції склав постанову про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_1 знайшов страховий поліс (а.с.12), але інспектор поліції вже склав постанову серії АР№783511.

Окрім цього, судом встановлено, що того ж дня 16 січня 2019 року інспектором патрульної поліції був також складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2019 року, адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадженням закрито за відсутності в його діях складу правопорушення (а.с.59).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач - працівник органу Національної поліції, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, не вжив заходів для забезпечення всебічного повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення всупереч положенням Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не врахував достатність та допустимість доказів, наявність вини позивача, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

До суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, представлені не були.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, встановивши відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі, оскільки відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано достатніх доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови серії АР№783511 від 16 січня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Що стосується позовних вимог щодо визнання дії відповідача протиправними, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України, які регулюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не передбачено можливості прийняття судом рішення про визнання протиправними дій суб`єктів владних повноважень по притягнення особи до адміністративної відповідальності за результатами розгляду такої категорії справи, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно ч. 5 ст. 139 КАС якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу ч. 5 ст. 139 КАС України вбачається, що судові витрати зі сплати судового збору могли бути стягнуті з відповідача на користь інших учасників справи в разі понесення такими учасниками судових витрат. У цій справі позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП та не ніс судових витрат зі сплати судового збору. Також, вказана норма Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає стягнення з відповідача судового збору на користь держави.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в порядку ст. 139 КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 126, 251, 289 КпАП України, п.2.1(ґ) Правил дорожнього руху України, ст. ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала Сова Віталія Віталійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Постанову Інспектора 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала Сова Віталія Віталійовича серії АР№783511 від 16 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала Сова Віталія Віталійовича про визнання дій неправомірними при винесені 16 січня 2019 року постанови серії АР№783511 про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення .У разі проголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в письмову провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.М. Озерянська

Повний текст рішення суду виготовлено 2 грудня 2019 року.