Справа № 653/4042/19
Суддя: Берлімова Ю. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 653/4042/19
Провадження № 2-а/653/107/19
РІШЕННЯ

іменем України

25 листопада 2019 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Волвенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту Патрульної поліції лейтенанта поліції Ципан Віталія Сергійовича про оскарження постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти 1 Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту Патрульної поліції лейтенанта поліції Ципан Віталія Сергійовича про оскарження постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 жовтня 2019 року поліцейським Ципан В.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, серії ДПО18 № 658670, згідно якої позивача притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

Вважає винесену постанову незаконною, оскільки позивач, керуючи транспортним засобом у напрямку просп. Миру в м. Генічеськ був зупинений патрульним автомобілем. Підійшовши до автомобіля поліцейський почав вимагати пред`явити документи. При цьому ОСОБА_1 намагався зрозуміти, що саме стало причиною зупинки в розумінні ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Незважаючи на це, позивачу не було повідомлено про причину зупинки, а з`ясування позивачем причин зупинки були розцінені відповідачем як відмову пред`явити документи. Також наголошує, що поліцейський не ознайомив водія з правами та відмовив у ознайомленні з матеріалами справи. У зв`язку із цим, просить суд визнати протиправними дії відповідача та скасувати винесену постанову, як незаконну, а також винести окрему ухвалу відносно відповідача щодо вжиття до нього заходів дисциплінарного впливу за грубі порушення вимог закону і неналежного виконання професійних обов`язків та направити її до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 був відсутнім. Надав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи провести за його відсутністю, у порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач інспектор роти 1 Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенант поліції Ципан Віталій Сергійович в судовому засіданні був відсутнім. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома що у відповідності до положень ч. 1 ст. 205 КАС України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд доходить висновку про задоволення заявленого позову з наступних підстав.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, ч. 2 ст. 222 КУпАП наділяє працівників патрульної служби повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбаченими ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на ненадання відповідачем відповідних доказів, суд вирішує справу на підставі наявних доказів відповідно до вимог ч. 5 ст. 77 КАС України.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 658670 від 28 жовтня 2019 року, складену інспектором роти 1 Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенантом поліції Ципан В.С. - ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВМW 5281, номерний знак НОМЕР_1 28 жовтня 2019 року о 23:05 годині у м. Генічеськ по вул. П. Комуни, 8 не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. На ОСОБА_1 цією постановою накладене адміністративне стягнення - штраф 425 грн.

Частиною першою ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд наголошує, що обвинувачення повинно бути конкретним, обвинувачена особа, реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення (відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У висновках, зробленими ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Судом встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення містить посилання на порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху, а саме п.п. 2.1 (а). Так, відповідно до п.п. 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Разом з тим, зі змісту адміністративного правопорушення вбачається, що водій не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В».

Незважаючи на це, водію не ставилось в провину порушення припису п.п. 2.4 (а) ПДР України, який й передбачає обов`язок водія на вимогу працівника поліції зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Частина 1 ст. 35 «Про Національну поліцію» визначає законні підстави зупинки транспортного засобу, зокрема, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Частина 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» передбачає, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення прав поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна з вичерпного переліку підстав).

Суд враховує, що відповідач, на якого законом покладено обов`язок щодо збирання доказів правопорушення та на якого покладений обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не надав жодних доказів, які б безпосередньо свідчили про наявність події правопорушення, яка б свідчила про законність зупинки транспортного засобу та, відповідно, вимоги пред`явити посвідчення водія. Не містить таких посилань й оскаржувана постанова.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні диску з відеозаписом подій, поліцейський, всупереч вимог ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» не проінформував водія про причину зупинки ним транспортного засобу, не вказав, яке порушення ПДР України він допустив, які підстави зупинки транспортного засобу.

Посилання відповідача на прикордонну зону, як на законну причину вимагати пред`явлення посвідчення водія не підтверджено жодними належними доказами.

Крім того, як вбачається зі змісту позовних вимог та знайшло своє підтвердження в ході перегляду відеозапису з місця події, при винесенні оскаржуваної постанови відповідач проігнорував вимоги щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачені пунктом 9 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року встановлює порядок розгляду справи поліцейським, під час якого, зокрема, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Так, відповідачем відмовлено позивачу у розгляді клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, доказами на підтвердження вчинення правопорушення, а також не роз`яснені права та обов`язки особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином,відповідач при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, не вжив заходів для забезпечення всебічного повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення всупереч положенням ЗУ «Про Національну поліцію», КУПаП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не виклав належним чином в постанові суть адміністративного правопорушення, не врахував достатність та допустимість доказів, наявність вини позивача та без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене вище, відсутність будь-яких доказів на підтвердження правомірності зупинки позивача та скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд вважає, що скоєння ним оскаржуваного адміністративного правопорушення є недоведеним, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законною і обґрунтованою.

Внаслідок цього, оскаржувана постанова, як така, що винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права підлягає скасуванню як незаконна, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Щодо постановлення судом окремої ухвали слід зазначити, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право ухвалити одне з рішень, передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України.

Окрема ухвала, в свою чергу, відрізняється від рішення, у якій дається відповідь на

вимоги адміністративного позову. Зокрема, суд окремою ухвалою може повідомити про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Окрема ухвала, за своєю природою, є реакцією на ті порушення, що не усуваються рішенням.

Разом з тим, виходячи зі змісту та характеру правовідносин, що виникли у даному спорі, суд вважає рішення, прийняте в передбачений ч. 3 ст. 286 КАС України спосіб ефективним засобом дотримання законності, забезпечення судом захисту прав і свобод людини.

Таким чином, підстави для постановлення судом окремої ухвали відсутні.

Керуючись ст. ст. ст. 5, 6, 77, 241-250,286 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти 1 Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту Патрульної поліції лейтенанта поліції Ципан Віталія Сергійовича про оскарження постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову серії ДПО18 № 658670 від 28 жовтня 2019 року, винесену в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 та скасувати її.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова