Справа № 140/2940/19
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/2940/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Смокович В.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шацької районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Шацької районної державної адміністрації Волинської області (далі Шацька РДА) про визнання протиправною відмови, оформленої листом № Т-62/1 від 18 вересня 2019 року, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва, за кадастровим номером :04:001:0314, площею 0,1500га, на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області; зобов`язання повторно розглянути заяву від 28 серпня 2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва, за кадастровим номером :04:001:0314, площею 0,1500га, на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 28 серпня 2019 року звернувся до Шацької РДА із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області за кадастровим номером :04:001:0314, площею 0,1500га. Однак, Шацька РДА листом від 18 вересня 2019 року відмовила у затвердженні проекту землеустрою із тих підстав, що на земельній ділянці із видом цільового призначення для індивідуального садівництва можливе зведення будинків, господарських споруд, а тому проект землеустрою необхідно погодити із структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури; рішення про розроблення/затвердження детального плану території щодо земельних ділянок не приймалось, а тому проект відведення не може бути затверджено.

Позивач уважає таку відмову протиправною з огляду на те, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Вказує, що відповідно до положень частини 2 статті 186-1 Земельного кодексу України (далі ЗК України) законодавцем встановлена обов`язковість погодження проекту землеустрою структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури лише у випадку, коли на земельній ділянці розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта. Водночас, на спірній земельній ділянці відсутні будь-які об`єкти будівництва, а також не планується розташування таких об`єктів, а тому посилання відповідача на необхідність погодження проектів землеустрою із структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури є безпідставним.

Також позивач звертає увагу на те, що положення статті 24 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності забороняють до затвердження відповідної містобудівної документації, саме передачу (надання) у власність чи користування земельних ділянок, проте вказана норма не містить заборони у зміні цільового призначення земельної ділянки, за відсутності плану зонування території та/або детального плану території.

Додатково зазначає, що всі проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок пройшли державну експертизу та отримали висновки про їх погодження.

Окрім того, позивач посилається на те, що за наслідками розгляду заяв про затвердження проектів землеустрою рішень у формі розпоряджень відповідачем протиправно не прийнято, а відмови були оформлені лише листом від 18 вересня 2019 року за № Т-62/1.

Керуючись наведеним, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

У відзиві на позов № 1707/26/2-19 від 18 жовтня 2019 року відповідач його вимог не визнав (арк. спр. 38-40). Вказав, що Шацька районна державна адміністрація листом від 18 вересня 2019 року №Т-62/1 повідомила позивача про неможливість вирішення питання про затвердження проекту землеустрою по суті, оскільки позивачем не дотримано вимог чинного законодавства, які необхідні для зміни цільового призначення земель. Так, позивачу вказано, що поданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва, необхідно погодити із структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури. На думку відповідача, на належній позивачу спірній земельній ділянці у разі зміни їх цільового призначення планується розташування об`єктів будівництва, а тому проекти землеустрою потребують обов`язкового погодження структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури.

Окрім того зазначив, що відсутній детальний план території, на якій розташована спірна земельна ділянка, а тому, відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, зміна цільового призначення цих земельних забороняється.

На підставі наведеного, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, її розгляд постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (арк. спр. 1).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:0314, площею 0,1500га, на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 червня 2018 року №128400691 (арк. спр. 17 зворот).

На підставі звернення позивача до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 останній виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:0314, площею 0,1500га, на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) на землі для індивідуального садівництва (КВЦПЗ 01.05). Копію названого проекту із усіма додатками позивач додав до позовної заяви (арк. спр. 11-32).

ОСОБА_1 28 серпня 2019 року звернувся із заявою до Шацької РДА про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області за кадастровим номером :04:001:0314.

При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку зміна цільового призначення земельної ділянки відбувається у межах однієї категорії (землі сільськогосподарського призначення) лише за функцією використання (із земель для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) на землі для індивідуального садівництва (КВЦПЗ 01.05).

Листом Шацької РДА від 18 вересня 2019 року №Т-62/1 заявнику відмолено у затвердженні такого проекту землеустрою. Підставою для відмови визначено: оскільки на земельній ділянці із видом цільового призначення для індивідуального садівництва можливе зведення необхідних будинків, господарських споруд, тому проекти землеустрою необхідно погодити із структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури; з урахуванням вимог частини четвертої статті 24 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території, забороняється; рішення про розроблення/затвердження детального плану території щодо вказаної земельної ділянки не приймалось. Окрім того, позивачу запропоновано ініціювати розроблення проекту детального плану (арк. спр. 10).

Позивач, не погоджуючись із такою відмовою, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначено Закон України Про землеустрій від 22 травня 2003 року №858-IV.

Відповідно до статті 50 цього Закону проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

За приписами частини першої статті 20 Земельного кодексу України (далі ЗК України) зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Частиною третьою статті 20 ЗК України визначено, що зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі, якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 186-1 ЗК України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

З матеріалів справи випливає, що відділом у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомльському та Шацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області прийнято висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 08 січня 2019 року № 154/82-19 (арк. спр. 26, зворот).

Із наведеного висновку убачається, що територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, погоджено вищенаведений проект землеустрою, зауважень та пропозицій до якого немає. При цьому, у висновках зазначено, що проект землеустрою відповідає вимогам земельного законодавства та нормативно-правовим актам.

Водночас, з урахуванням вимог частини другої статті 186-1 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, подаються також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури.

Частиною третьою статті 35 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Однак у матеріалах справи відсутні докази розташування об`єктів будівництва на спірній земельній ділянці та реальних намірів такого розташування. Також не наведено документально підтверджених намірів позивача здійснювати будівництво таких об`єктів на цих земельних ділянках. При цьому, положеннями земельного законодавства не заборонено використання земельних ділянок для індивідуального садівництва без зведення на них необхідних будинків, господарських споруд тощо.

За наведених обставин, на переконання суду, посилання відповідача у листі від 18 вересня 2019 року №Т-62/1 про необхідність погодження проекту землеустрою зі структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури є передчасними та безпідставними, які не ґрунтуються встановленими обставинами справи.

Також відповідач вказує на недотримання позивачем частини четвертої статті 24 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Так, відповідно до вказаної норми, зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Водночас частиною третьою статті 24 цього Закону передбачено, що у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, крім випадків: 1) розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи; 2) приватизації громадянином земельної ділянки, наданої йому в користування відповідно до закону; 3) надання земельної ділянки, розташованої на території зони відчуження чи зони безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 4) надання земельної ділянки для розміщення лінійних об`єктів транспортної та енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, ліній електропередачі, зв`язку); 5) буріння, влаштування та підключення нафтових і газових свердловин за межами населених пунктів; 6) будівництва, експлуатації військових та інших оборонних об`єктів.

Передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у випадках, визначених цією частиною, за відсутності плану зонування або детального плану території не допускається, якщо земельна ділянка: розташована в межах зелених зон населених пунктів, внутрішньоквартальних територій (територій міжрайонного озеленення, елементів благоустрою, спортивних майданчиків, майданчиків відпочинку та соціального обслуговування населення); віднесена до категорії земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного призначення, рекреаційного призначення (крім земель для дачного будівництва), лісогосподарського призначення.

Суд звертає увагу на те, що приписи статті 24 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності визначають особливості регулювання земельних відносин при здійсненні містобудівної діяльності. При цьому, матеріалами справи не підтверджено, а відповідачем не доведено здійснення позивачем містобудівної діяльності щодо забудови спірних земельних ділянок. А тому, на думку суду, посилання відповідача у листі-відмові на частину четверту статті 24 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності є безпідставними.

Окрім того, відповідач не заперечує факту відсутності детальних планів спірної території, водночас частина четверта статті 24 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності забороняє змінювати цільове призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території, а не у випадку нерозроблення/незатвердження такого плану (за його фактичної відсутності). Жодних доказів того, що проектна документація не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території представником відповідача не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

У свою чергу, наявність обмежень, встановлених генеральним планом території, на якій розташована спірна земельна ділянка, або заборон, які б не узгоджувались із цільовим призначенням, визначеним у проекті землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок, відповідачем не підтверджено.

При цьому, позивачем дотримано регламентовану законодавством процедуру виготовлення та погодження проекту землеустрою.

Установлені фактичні обставини справи та докази, які містяться у справі, з огляду на наведені правові норми, у своїй сукупності свідчать про протиправність відмови відповідача у затвердженні проекту землеустрою.

Також суд зауважує, що відповідно до частини третьої статті 20 ЗК України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення. Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У матеріалах справи відсутнє рішення відповідача про відмову у затвердженні проекту землеустрою, натомість відповідач листом від 18 вересня 2019 року №Т-62/1 повідомив позивача про неможливість їх затвердження. Наявність листування Шацької районної державної адміністрації із позивачем не звільняє відповідача від обов`язку прийняти рішення в установленому законодавством порядку та строки щодо розгляду відповідних заяв у відповідності до статті 20 ЗК України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 13 Закону України Про місцеві державні адміністрації до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань, зокрема, використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

За приписами статті 6 Закону України Про місцеві державні адміністрації на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Враховуючи те, що на час розгляду справи по суті відповідачем не було прийнято жодне рішення з урахуванням наданих законом повноважень за наслідками розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою, тому суд уважає за необхідне зобов`язати Шацьку районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 серпня 2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області за кадастровими номером :04:001:0314, площею 0,1500га.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду відповідач у даній справі не довів правомірність свого рішення, оформленого листом, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити в повному обсязі.

Таким чином, з метою належного способу захисту порушених прав позивача, зважаючи на відсутність у даному випадку обов`язку останнього погоджувати проект землеустрою із структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправною відмову Шацької районної державної адміністрації, оформлену листом від 18 вересня 2019 року №Т-62/1, у затвердженні ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва, на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області за кадастровим номером :04:001:0314, площею 0,1500га; зобов`язання Шацької районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 серпня 2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва, на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області за кадастровим номером :04:001:0314, площею 0,1500га.

Відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 1 536 грн 80 коп., що підтверджуються квитанцією від 30 вересня 2019 року (арк. спр. 2).

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про землеустрій, Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Шацької районної державної адміністрації Волинської області (Волинська область, Шацький район, селище міського типу Шацьк, вулиця 50 років Перемоги, 1-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 20124342) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Шацької районної державної адміністрації Волинської області, оформлену листом № Т-62/1 від 18 вересня 2019 року, у затвердженні ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) на землі для індивідуального садівництва (КВЦПЗ 01.05) на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області за кадастровим номером :04:001:0314.

Зобов`язати Шацьку районну державну адміністрацію Волинської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 серпня 2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) на землі для індивідуального садівництва (КВЦПЗ 01.05) на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області за кадастровим номером :04:001:0314.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Шацької районної державної адміністрації Волинської області судовий збір у сумі 1 536 грн 80 коп. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 28 листопада 2019 року.