Справа № 420/5547/19
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5547/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сім морів ЛТД» (, адреса: ж/м Ульянівка, Радужний масив, с. Лиманка, Овідіопольський район, Одеська область, 65125) до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (, місцезнаходження: вул.. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сім морів ЛТД» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, у якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо припинення дії Договору про визнання електронних документів від 11.05.2018 року реєстраційний номер ;

зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області поновити дію Договору про визнання електронних документів від 11.05.2018 року реєстраційний номер .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21.10.2019 року.

17.10.2019 року за вх.№38134/19 від представника позивача надійшла заява про зміну предмета позову. В обґрунтування заявленого представник вказав, що після подання позовної заяви Головне управління ДПС в Одеській області самостійно відновило дію Договору про визнання електронних документів, у зв`язку із чим підстав просити суд зобов`язати Головне управління поновити дію договору позивач не вбачає. Згідно зміненої редакції позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Сім морів ЛТД» просило суд визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо припинення дії Договору про визнання електронних документів від 11.05.2018 року реєстраційний номер у період з 06.06.2019 року по 27.09.2019 року.

У судовому засіданні 21.10.2019 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, прийнято заяву позивача про зміну предмету позову, а за клопотанням представника відповідача оголошено перерву у судовому засіданні до 13.11.2019 року.

22.10.2019 року за вх.№ЕП/7984/19 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

28.10.2019 року за вх.№39824/19 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

13.11.2019 року за вх.№42527/19 від представника позивача надійшла заява, у якій представник вказав, що у прохальній частині заяви про зміну предмета позову помилково було допущено описку та вказано невірну дату « 06.06.2019» замість вірної « 06.09.2019». Представник позивача просив врахувати наявність даної описки при вирішенні справи по суті.

У судове засідання 13.11.2019 року сторони не з`явились. 13.11.2019 року за вх.№42525/19 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно ч.1 ст.205 КАСУ неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.9 ст.205 КАСУ якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин справа розглянута судом у письмовому провадженні в строк, встановлений ч.4 ст.243 КАС України.

В обґрунтування позову та у відповіді на відзив представник позивача вказує, що під час здійснення Товариством господарської діяльності були складені та направлені на реєстрацію податкові накладні з податку на додану вартість. Однак їх реєстрація виявилась неможливою через відсутність діючого Договору про визнання електронних документів. укладеного з податковим органом. Натомість, приєднання до Договору про визнання електронних документів також виявилось неможливим, оскільки на момент приєднання діючий договір, за твердженням податкового органу, був у наявності. Таким чином, у період з 06.09.2019 року по 27.09.2019 року підприємство не мало змоги проводити реєстрацію податкових накладних та здійснювати інші операції, пов`язані з накладенням електронного цифрового підпису на документи та їх направленням засобами електронного зв`язку. На переконання позивача такі дії, вчинені Головним управлінням ДПС в Одеській області, є протиправними, оскільки:

по-перше, єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, однак вказаний факт дійсності не відповідає та не підтверджується податковим органом документально;

по-друге, Порядком обміну електронними документами з контролюючими органами визначено підстави для припинення договору про визнання електронних цифрових документів, жодна із яких не могла бути застосована у вказаному періоді;

по-третє, одностороння відмова приймати електронні документи про проведені господарські операції матиме наслідком визначення інших порушень платника податку, що пов`язані із несвоєчасною реєстрацією податкових накладених у ЄРПН, а оскільки така відмова є необґрунтованою, необхідним способом захисту порушених прав позивача є саме визнання таких дій Головного управління ДПС в Одеській області протиправними.

22.10.2019 року за вх.№ЕП/7984/19 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якій Головне управління ДПС в Одеській області заперечує проти заявлених позовних вимог. В обґрунтування заявленої позиції представник вказує, що:

по-перше, протягом року позивачем направлялись та були прийняті контролюючим органом близько чотирьох тисяч документів, у тому числі податкові декларації. Така документація була направлена і в період, визначений Товариством у позовних вимогах, наприклад 11.09.2019 року. Тобто, Договір про визнання електронних документів у вказаному періоді діяв;

по-друге, у відповідності до Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами у разі припинення дії Договору про визнання електронних документів контролюючий орган направляє на адресу платника податків повідомлення із підставами припинення дії договору. Оскільки такого повідомлення платнику податків не направлялось, відсутній і факт припинення договору як такого.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сім морів ЛТД» є господарюючим суб`єктом, основиними видами діяльності якого є Код КВЕД 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; Код КВЕД 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; Код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 77.33 Надання в оренду офісних машин і устатковання, у тому числі комп`ютери; Код КВЕД 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів. н. в. і. у.; Код КВЕД 78.30 Інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами; Код КВЕД 82.11 Надання комбінованих офісних адміністративних послуг; Код КВЕД 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); Код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; Код КВЕД 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 70.10 Діяльність головних управлінь (хед-офісів); Код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; Код КВЕД 73.11 Рекламні агентства; Код КВЕД 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

Згідно Заяви про приєднання від 07.05.2018 року №9 до Договору про визнання електронних документів від 01.12.2017 року №1503001 позивач приєднався до Договору про визнання електронних документів (а.с.16-17).

16.05.2018 року за №160520181 на адресу Чорноморської ОДПІ ГУ ДФС (Овідіопольське відділення) було направлено Повідомлення про надання інформації щодо електронного цифрового підпису (а.с.14).

12.07.2018 року за №2 позивачем сформовано та направлено Заявку на реєстрацію електронних цифрових підписів у системі електронної звітності органів державної статистики (а.с.12). Згідно квитанції №2 від 12.07.2018 звіт було прийнято, електронні підписи перевірено (а.с.13).

У зв`язку із проведенням господарських операцій позивачем направлялись податкові накладні на реєстрацію у ЄРПН, однак у прийнятті було відмовлено з підстав відсутності діючого договору про визнання електронних документів.

На виконання вимог чинного законодавства 06.09.2019 року позивач направив Заявку про приєднання до Договору про визнання електронних документів від 01.12.2017 року №1503001 (а.с.18), однак у квитанції №1 визначено, що діє заява про приєднання від 07.05.2018 року №9 (а.с.19).

Направлені на реєстрацію податкові накладні №21 від 17.08.2019 року та №22 від 18.08.2019 року отримані контролюючим органом 09.09.2019 року та 13.09.2019 року відповідно, однак не прийняті через відсутність укладеного договору про визнання електронних документів (а.с.20-23).

09.09.2019 року представник позивача звернувся із адвокатським запитом до Головного управління ДПС в Одеській області із проханням надати інформацію щодо наявності діючих договорів, укладених з позивачем, про визнання електронних документів (а.с.24).

Листом від 13.09.2019 року за №744/10/15-32-02-04-10 відповідач повідомив представника позивача, що дій щодо розірвання або припинення договору про визнання електронних документів не вчинялось (а.с.25-27).

Вважаючи право на обмін електронними документами порушеним, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Спірні правовідносини, що виникли, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про електронні документи тап електронний документообіг».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.201.1. ст.. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Статтею 49 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У разі припинення договору про визнання електронних документів з підстав, визначених законом, платник податків має право до складення нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами "а" і "б" пункту 49.3 цієї статті.

Контролюючим органам забороняється в односторонньому порядку розривати договір про визнання електронних документів.

Згідно ч.1 ст. 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Статтею 16 цього ж Закону встановлено, що суб`єкти електронного документообігу користуються правами та мають обов`язки, які встановлено для них законодавством.

Якщо в процесі організації електронного документообігу виникає необхідність у визначенні додаткових прав та обов`язків суб`єктів електронного документообігу, що не визначені законодавством, такі права та обов`язки можуть встановлюватися цими суб`єктами на договірних засадах.

Особливості здійснення електронного документообігу при подачі податкових декларацій регулюються Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами» №557 від 06.06.2017 року.

Так, п.1 Розділу ІІ цього Порядку встановлено, що електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Пунктами 5-6 Розділу ІІ цього Порядку встановлено, що автор здійснює надсилання електронних документів з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів.

Електронні документи, відправлені автором після закінчення строку, встановленого законодавством для подання аналогічних документів в паперовому вигляді, вважаються поданими з порушенням строків їх подання.

Згідно п.8-10 Розділу ІІ Порядку У разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Автоматизована перевірка електронного документа включає:

перевірку правового статусу ЕЦП шляхом встановлення чинності посиленого сертифіката ключа підписувача на час підписання електронного документа та відповідності особистого ключа підписувача відкритому ключу, зазначеному у посиленому сертифікаті. При цьому дата та час накладення ЕЦП встановлюються за даними позначки часу, отриманої підписувачем від АЦСК в момент підпису, а чинність посиленого сертифіката на цей момент встановлюється за даними відповідного онлайн-сервісу АЦСК (OCSP) та/або даними актуальних списків відкликаних сертифікатів (CRL) зазначеного АЦСК;

перевірку обов`язковості та послідовності накладення на електронний документ ЕЦП підписувачів та електронної печатки (за наявності) у встановленому порядку;

перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

перевірку наявності обов`язкових реквізитів;

перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору;

перевірку дії Договору.

Згідно п.1 Розділу ІІІ цього Порядку юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу СЕД з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.

Пунктами 9-10 Розділу ІІІ Порядку визначено, що підставами для відмови у прийнятті Заяви про приєднання до Договору та відповідно у приєднанні до Договору є:

відсутність автора на обліку у контролюючому органі;

невідповідність реєстраційних даних автора, зазначених у Заяві про приєднання до Договору, даним Єдиного державного реєстру та Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр);

наявність у Єдиному державному реєстрі запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи або припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;

наявність в Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю;

наявність діючого Договору.

За результатами розгляду Заяви про приєднання до Договору автор отримує другу квитанцію про приєднання до Договору або другу квитанцію про відмову в прийнятті Заяви про приєднання до Договору із зазначенням причини її неприйняття.

Згідно п.14 Розділу ІІІ Порядку дія Договору та пов`язаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої пунктом 15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав:

отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника;

отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника;

отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи;

наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі;

наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю.

Згідно п. 16, 17 Розділу ІІІ Порядку договір вважається припиненим у день настання однієї з подій, зазначених у пункті 14 цього розділу.

У день припинення дії Договору контролюючий орган повідомляє автора про припинення дії Договору (із зазначенням причини) шляхом направлення автоматично сформованого повідомлення про припинення дії Договору на електронну адресу, внесену до облікових даних автора, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку. На повідомлення про припинення дії Договору накладається електронна печатка контролюючого органу, визначеного відповідно до пункту 5 цього розділу.

Як вбачається із матеріалів справи, після направлення податкових накладних №21 від 17.08.2019 року, №22 від 18.08.2019 року позивачем отримано квитанції, зі змісту яких вбачається відсутність Договору про визнання електронних документів.

Однак, судом встановлено, що 01.12.2017 року між позивачем та Чорноморською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС в Одеській області було укладено договір №1503001 про визнання електронних документів.

В той же час, жодних повідомлень про те, що договір було розірвано в односторонньому порядку, відповідачем надано не було.

Крім цього, згідно листа від 13.09.2019 року за №744/10/15-32-02-04-10 від ГУ ДПС в Одеській області договір про приєднання до електронних документів діє. Будь-яких відомостей про те, що договір будо розірвано, припинено або призупинено його дію, не надано.

Суд також критично ставиться до посилання представника відповідача на те, що 11.09.2019 року позивачем направлялись електронні документи, які були прийняті податковим органом, оскільки доказів існування таких документів відповідачем не надано.

Суд вважає, що будь-які можливі підстави припинення Договору про визнання електронних документів є встановленими законодавчо та визначені у Договорі, а розірвання договору за підставами, іншими від тих, що встановлені законодавчо або на договірних засадах, є порушенням з боку контролюючого органу.

Така позиція суду повністю відповідає практиці Верховного Суду, яка викладена у його постановах.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.04.2018 року у справі №806/1166/17 зазначено, що «з аналізу умов спірного договору про визнання електронних документів вбачається, що підставами для розірвання договору про визнання електронних документів податковим органом в односторонньому порядку може бути виключний перелік обставин, а саме: 1) не надання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих та 2) зміна позивачем місця реєстрації.

Суд касаційної інстанції також враховує, що положеннями п. 49.4 ст.49 Податкового кодексу України заборонено контролюючим органам розриватидоговір про визнання електронних документів в односторонньому порядку.

Доводи відповідача, наведені у касаційній скарзі, щодо інших підстав для розірвання договору в односторонньому порядку обґрунтовано були відхилені судами першої та апеляційної інстанцій з огляду на те, що ні чинними законодавчими актами, ні договором не було передбачено такої підстави для припинення дії договору відповідачем в односторонньому порядку.

Судовими інстанціями також встановлено, що позивач своєї згоди на розірвання договору про визнання електронних документів не надавав, жодного судового рішення, яким укладений договір було розірвано - відповідачем під час розгляду справи також надано не було».

Також, у Постанові Верховного Суду від 19.12.2018 року у справі №821/561/17 зазначено, що «у межах спірних правовідносин законодавством встановлено виключні випадки, які дають право органу ДФС розірвати договір в односторонньому порядку, а саме: у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження існування обставин, з якими законодавство та умови договору пов`язують можливість його одностороннього розірвання, а саме: доказів ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або доказів зміни місця реєстрації, іншого істотного порушення позивачем умов договору тощо, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що у відповідача не було законних підстав для вчинення дій по розірванню укладеного з позивачем договору в односторонньому порядку».

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 30.01.2019 року у рамках розгляду адміністративної справи №820/3864/16.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що доказів щодо наявності законних підстав для припинення дії договору про визнання електронних документів відповідачем не надано, а будь-які інші пояснення на підтвердження власної правової позиції стосовно неможливості прийняття податкових накладних засобами електронного документообігу відсутні. Позивачем були вчинені всі дії щодо забезпечення реєстрації податкових накладних за допомогою електронного документообігу, тобто у прямо передбачений податковим законодавством спосіб, однак невиконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо належного забезпечення функціонування електронної системи унеможливили вчасну реєстрацію накладних і спричинили порушення прав позивача на реєстрацію податкових накладних в межах граничних строків.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління ДПС в Одеській області щодо припинення дії Договору про визнання електронних документів від 11.05.2018 року у період з 06.09.2019р. по 13.09.2019р.

Натомість суд не погоджується із заявленим позивачем строком припинення дії договору, а саме з 06.09.2019 року по 27.09.2019 року. Матеріали справи містять документальне підтвердження того, що податкові накладні, які були направлені 09.09.2019 року та 13.09.2019 року, не були прийняті, і цей факт приймається судом як доведений. Однак докази того, що у період з 06.09.2019 року до 08.09.2019 року та у період з 14.09.2019 року до 27.09.2019 року документи позивача не приймались контролюючим органом, у суду відсутні.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин та доводів сторін суд дійшов висновку про часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сім морів ЛТД» шляхом визнання протиправними дій Головного управління ДПС в Одеській області щодо припинення дії Договору про визнання електронних документів від 11.05.2018 року реєстраційний номер у період з 09.09.2019 року по 13.09.2019 року.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У п. 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» визначено, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податного управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасовувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами для призначення податкових штрафів (санкцій), має саме податкове управління.

Відповідно до ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При поданні даного позову позивачем було сплачено 1921 грн. судового збору (а.с.4).

Суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сім морів ЛТД» () суму судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сім морів ЛТД» (, адреса: ж/м Ульянівка, Радужний масив, с. Лиманка, Овідіопольський район, Одеська область, 65125) до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (, місцезнаходження: вул.. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо припинення дії Договору про визнання електронних документів від 11.05.2018 року реєстраційний номер у період з 09.09.2019 року по 13.09.2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сім морів ЛТД» () суму судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.