Справа № 200/13813/19-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

02 грудня 2019 р. Справа №200/13813/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Лиманська міська рада Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним, нечинним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Лиманська міська рада Донецької області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не підписання угоди про припинення договору оренди земельної ділянки площею 0,0075га з кадастровим номером :05:000:0812 шляхом його розірвання (відповідно до п. 38 Договору оренди землі без номеру від 26.02.2008), не підписання акта приймання-передачі відповідної земельної ділянки та не реєстрації припинення права оренди у відповідному державному реєстрі;

- визнати протиправним, нечинним та скасувати розпорядження №1243/5-19 від 13.11.2019, виданого Донецькою обласною державною адміністрацією Донецькою обласною військово-цивільною адміністрацією та підписане головою облдержадміністрації, керівником військово-цивільної адміністрації;

- зобов`язати відповідача підписати угоду про припинення договору оренди земельної ділянки площею 0,0075га з кадастровим номером :05:000:0812 шляхом його розірвання (відповідно до п. 38 Договору оренди землі без номеру від 26.02.2008), акт приймання-передачі відповідної земельної ділянки та зареєструвати припинення права оренди у відповідному державному реєстрі.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.02.2008 між позивачем та орендодавцем - Рубцівською сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0812. На теперішній час правонаступником Рубцівської сільської ради є Лиманська сільська рада Донецької області. Позивач вказує, що між нею та Лиманською міською радою досягнуто згоди щодо припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Як вказує позивач, у зв`язку із внесенням змін до діючого законодавства щодо розмежування земель державної та комунальної власності органи місцевого самоврядування відсторонені від розпорядження землями державної власності. З огляду на це Лиманська міська рада відмовилась вкладати з позивачем угоду про розірвання договору оренди землі з тих підстав, що компетенція розпорядження землями державної власності перейшла до обласної державної адміністрації. 10 жовтня 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою щодо підписання з нею угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки, проте спірним розпорядженням відповідач відмовив позивачу у вчиненні цих дій у зв`язку з відсутністю на те правових підстав. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки земельна ділянка нею не використовується. Також посилається на те, що така відмова відповідача порушує її законне право на дострокове розірвання договору оренди та суперечить вимогам земельного законодавства.

Відповідно до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів, доданих до позовної заяви вбачається, що між позивачем (орендар) та Рубцівською сільською радою (орендодавець) 16.02.2008 укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - для розташування та обслуговування збірно-розбірного літнього будинку (кадастровий номер - :05:000:0812, площа - 0,0075га). Зі змісту вказаного договору вбачається, що він укладений на 49 років.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із пунктами 1 та 2 частини 1 статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Статтею 19 КАС України регламентовано перелік справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Так, згідно із пунктом 1 частини 1 вказаної статті, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 вказаного Кодексу).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом із тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Враховуючи наведені вище нормативні положення, не є публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір, що стосується визнання протиправною відмови відповідача в укладенні з позивачем угоди про припинення договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні позивача на підставі договору оренди.

Оскаржуваним рішенням відповідач реалізовує повноваження власника землі і виступає рівноправним суб`єктом земельних відносин, в яких він діє не як суб`єкт владних повноважень, оскільки не здійснює публічно-владних управлінських функцій.

Даний спір обумовлений порушенням приватного права позивача - права користування спірною земельною ділянкою.

З огляду на наведене, вбачається спір про право, який є приватно-правовим і не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає його розгляд за правилами адміністративного судочинства.

Отже вирішення спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, яка встановлена статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року (справа №802/1792/17-а), від 17 квітня 2018 року (справа №815/6956/15), від 29 травня 2018 року (справа №826/19487/14), від 20 вересня 2018 року (справа №816/389/15-а).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Лиманська міська рада Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним, нечинним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.С. Молочна