Справа № 265/3757/17
Суддя: Вайновський А. М.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/3757/17
Провадження № 2-а/265/2/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Вайновського А. М., за участю секретаря судового засідання Злидіної Г.В., представника позивача ОСОБА_1 в особі Мілешко Анатолія Феліксовича, представника відповідача Маріупольського міського центра зайнятості в особі Носуленко Олексія Ігоровича та Росолової Оксани Вікторівни розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського міського центра зайнятості про визнання рішень, дій, бездіяльності протиправною, про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -, -

В С Т А Н О В И В :

У травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Маріупольського міського центру зайнятості про визнання рішень, дій, бездіяльності протиправною, про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування вимог зазначала, що постановою суду від 02.12.2016 Маріупольський міський центр зайнятості було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату на її користь допомоги по безробіттю за весь період знаходження на обліку виходячи з розміру середньої заробітної плати, обчисленої для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням. Отже, вважає, що судовим рішенням відповідача було зобов`язано здійснити відповідний перерахунок і виплату допомоги на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування залежно від страхового стажу, заробітної плати, а також довідок про грошове забезпечення, виданих особі. Проте, відповідач, продовжуючи проявляти протиправні дії та бездіяльність під час виконання постанови суду, своїми протиправними рішеннями навмисне ухиляється від належного виконання постанови суду. Так, 28 квітня 2017 року позивач направила відповідачеві заяву про належне виконання постанови суду, до якої додала оригінал довідки роботодавця № 1285 від 20.05.2015, згідно із якою її середньоденна заробітна плата складає 165,70 гривень. Однак відповідач зазначений розмір заробітної плати до уваги не прийняв та нарахував їй допомогу по безробіттю у сумі 178,21 гривень, виходячи із середньоденної заробітної плати у сумі 63,26 гривень. Крім того, відповідач не прийняв до уваги її середньоденний розмір заробітної плати - 165,75 гривень, встановлений рішенням суду від 03.06.2015, яким з ПАТ «Азовелектросталь» на її користь було стягнуто середній заробіток. З цих підстав, посилаючись на норми чинного законодавства, просила визнати рішення, дії і бездіяльність відповідача протиправними, а також зобов`язати здійснити перерахунок і виплату допомоги по безробіттю за весь період її знаходження на обліку виходячи з розміру середньоденної заробітної плати, визначеної на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування залежно від страхового стажу, заробітної плати, а також довідки про середню заробітну плату за № 1285 від 20.05.2015, з урахуванням розміру середньоденної заробітної плати - 165,75 гривень, інфляційних втрат-компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням строків виплати допомоги по безробіттю.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 червня 2017 року адміністративним позов було залишено без руху із наданням строку для усунення виявлених недоліків.

12 червня 2017 року позивачем було доповнено позовні вимоги, якими також просила стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 1000,00 гривень, яка полягає у перенесених глибинних фізичних та душевних стражданнях, позбавленні можливості реалізації звичного образу життя та здібностей.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 червня 2017 року за вказаним адміністративним позов було відкрито провадження у справі.

31 липня 2017 року від Маріупольського міського центру зайнятості надійшли письмові заперечення на пред`явлений адміністративний позов. У своїх запереченнях відповідач зазначає, що пред`явлені вимоги є необґрунтованими та безпідставними виходячи з наступного: 1) Надану Представником довідку від 20.05.2015 № 1285 про розмір середньої заробітної плати видано за Порядком № 100, в той час як розмір середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку суми допомоги по безробіттю обчислюється за порядком № 1266, без посилань на порядок № 100, та без припущення використання довідок, наданих за ним; 2) форма наданої Представником довідки від 20.05.2015 № 1285 не відповідає вимогам додатку 3 до Порядку 1266 (в редакції від 18.06.2014, чинної на момент виникнення страхового випадку у Позивача), яким затверджено форму довідки про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку виплат на випадок безробіття; 3) визначену в довідці від 20.05.2015 № 1285 суму середньої заробітної плати Позивача було обчислено за останні два місяці перед звільненням Позивача, в той час як згідно п. 4 Порядку № 1266 (в редакції від 18.06.2014), розрахунковим періодом за яким обчислюється середня заробітна плата для розрахунку суми допомоги по безробіттю, є останні шість календарних місяців, що передують місяцю, в якому настав страховий випадок; 4) Оскільки страховий випадок у Позивача виник в лютому 2015 (місяць звільнення та звернення до служби зайнятості), здійснений в лютому 2015 ПрАТ Азовелектросталь донарахунок коштів в розмірі 16435,47 грн. не входить до періоду, за який обчислюється середня заробітна плата для розрахунку суми допомоги по безробіттю, оскільки згідно п. 4 Порядку № 1266 (в редакції від 18.06.2014) таким періодом є останні шість календарних місяців, що передують місяцю, в якому настав страховий випадок; 5) Представник жодним чином не зазначив, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі, та не надав жодних доказів факту наявності моральної шкоди та підстав обрахунку її розміру. Отже, вимоги Позивача щодо використання Центром зайнятості довідки від 20.05.2015 № 1285 для обчислення та перерахунку суми допомоги по безробіттю Позивача є такими, що вимагають від Центру зайнятості порушення закону. Таким чином, Центр зайнятості вважає, що метою Позивача є незаконне збагачення за рахунок держави шляхом маніпулювання фокусом на обставинах справи поза контекстом їх значення, та приховування вірних даних. Своїм обґрунтуванням позовних вимог Представник вводить суд в оману, базуючи свою позицію на документах та нормативних актах, що не мають відношення до спору. З цих підстав просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Будь-яких інших заяв по суті справи в ході її судового розгляду сторонами надано не було.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги адміністративного позову підтримала.

Представник позивача, Мілешко А.Ф., діючий на підставі довіреності, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені за змістом позову. Просив позов задовольнити.

Представника відповідача, ОСОБА_2 та Росолова О.В., діючі на підставі довіреності, в судовому засіданні вимоги адміністративного позову не визнали, просили відмовити у його задоволення у повному обсязі виходячи з доводів, викладених у поданих письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши викладені доводи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Встановлено, що Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 червня 2015 року, яке набрало чинності 16 вересня 2015 року, у цивільній справі № 265/2274/15-ц з ПрАТ «Азовелектросталь» на користь ОСОБА_1 було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Встановленими та доведеними обставинами, викладеними у мотивувальній частині вказаного судового рішення, є те, що 05 лютого 2015 року ОСОБА_1 була звільнена з ПрАТ «Азовелектросталь» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпПУ. Розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 165,75 гривень.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року, у адміністративній справі № 265/650/16-а Маріупольський міський центр зайнятості було зобов`язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату допомоги по безробіттю за весь період знаходження на обліку виходячи з розміру середньої заробітної плати, обчисленої для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Встановленими та доведеними обставинами, викладеними у мотивувальних частинах вказаних судових рішень, є те, що наказом НТ № 150422 від 22.04.2015 ОСОБА_1 поновлено статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п. 6.8, 6.9, 6.10 Порядку надання допомоги по безробіттю,у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, з 22.02.2015 по 19.03.2016.

Встановлені вказаними судовими рішеннями обставини за положеннями ст. 78 ЦПК України беруться судом до уваги в межах вирішення адміністративного позову у даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із ч. 1 ст. 23 наведеного Закону застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.

Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням затверджено Постановою КМУ від 21.09.2001 № 1266 (далі за текстом Порядок № 1266).

Пунктом 4 Порядку № 1266 в редакції від 18.06.2014, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування на випадок безробіття - в якому припинено дію трудового договору або особу знято з обліку у державного реєстратора як суб`єкта підприємницької діяльності, припинення адвокатської, нотаріальної, творчої або іншої діяльності, закінчення проходження служби; для страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання осіб, у яких через деякий час погіршився стан здоров`я у зв`язку з раніше отриманим ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання - період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням тимчасової непрацездатності).

Згідно із п. 14 Порядку № 1266 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове

забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу, грошового забезпечення), з якої сплачувалися страхові внески: на кількість календарних днів за розрахунковий період (без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним

висновком для розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням) - за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок

безробіття і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), для осіб, робочий час яких у зв`язку з особливостями умов праці не піддається точному обліку,

для осіб, які робочий час розподіляють на свій розсуд (робота вдома, страховий агент тощо), та для добровільно застрахованих осіб та осіб, які сплачують єдиний податок за усіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування".

Підтвердження розміру середньої заробітної плати здійснювалося на підставі довідок про середню заробітну плату (дохід), які видаються роботодавцем за вимогою застрахованої особи або робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на підставі платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату (дохід) (п. 22 Порядку № 1266).

При цьому довідка про середню заробітну плату мала складатися за певною формою, передбаченою Порядком № 1266, що наведено у п. 25.

Разом із тим, 04 липня 2015 року Порядок № 1266 було викладено у новій редакції, пунктом 31 якого законодавець визначив, що середня заробітна плата (дохід) для призначення допомоги по безробіттю, для страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), та для призначення страхових виплат для добровільно застрахованих осіб обчислюється робочими органами фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування з використанням даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У свою чергу, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 № 307 було затверджено Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності (далі за текстом Порядок № 307). Даний Порядок втратив чинність 31.07.2015.

Пункт 6.2 Порядку № 307 встановлював, що допомога по безробіттю призначається на підставі особистої заяви безробітного, довідки (довідок) про середню заробітну плату (дохід) за останнім місцем (декількома місцями) роботи чи служби, трудової книжки, військового квитка, копії цивільно-правового договору, за пред`явленням, у разі наявності, свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та паспорта або іншого документа, що посвідчує особу.

Втім, наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 за № 613 було затверджено нову редакцію Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, яка набрала чинності 31.07.2015 (далі за текстом Порядок № 613).

Пунктом 1 Розділу ІІ наведеного Порядку встановлено, що допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості з восьмого дня після реєстрації безробітного за його особистою заявою за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку. Розмір допомоги по безробіттю визначається на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування залежно від страхового стажу, заробітної плати (доходу), а також довідок про грошове забезпечення, виданих особі військовими комісаріатами, де така особа перебувала на обліку, військовими частинами, органами, де особа проходила службу.

З огляду на положення ст. 58 Конституції України відповідач при призначенні допомоги по безробіттю мав керуватися положеннями наведених нормативних актів у редакціях, що були чинні на момент настання страхового випадку звільнення позивача у лютому 2015.

Встановлено, що у грудні 2015 року відповідач звернувся до ПАТ «Азовелектросталь» із запитом на надання довідки про середню заробітну плату ОСОБА_1 .

Листом № 3648 від 11.12.2015 ПАТ «Азовелектросталь» надав на адресу Маріупольського міського центру зайнятості дублікат довідки про середню заробітну плату ОСОБА_1 за № 1029 від 24.04.2015.

Як вбачається з довідки № 1029 від 24.04.2015, виданої ПАТ «Азовелектросталь», середньоденна заробітна плата з період серпень 2014-січень 2015 (6 місяців) становить 63,26 гривень.

Зазначена довідка у повному обсязі відповідає формі, встановленій Порядком № 1266 в редакції від 18.06.2014, і саме зазначена довідка була прийнята відповідачем до уваги при визначенні розміру допомоги по безробіттю ОСОБА_1 .

Разом із тим, 28 квітня 2017 року ОСОБА_3 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Маріупольського міського центру зайнятості із заявою про належне виконання рішення суду від 02.12.2016, за змістом якого просив здійснити перерахунок допомоги по безробіттю виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 165,75 гривень, встановленого рішенням суду від 02.12.2016, а також довідкою ПАТ «Азовелектросталь» від 20.05.2015 за № 1285.

Листом № 08-3408 від 05.05.2017 відповідач повідомив представника про відсутність правових підстав для перерахунку допомоги по безробіттю ОСОБА_1 на підставі вказаної довідки та судового рішення від 02.12.2016.

З довідки № 1285, виданої ПАТ «Азовелектросталь» від 20.05.2015, вбачається, що розмір середньоденної заробітної плати колишнього працівника ОСОБА_1 за період з жовтень 2014-січень 2015 року становить 165,75 гривень.

Саме зазначена довідка була покладена судом в основу рішення від 03 червня 2015 року при обчисленні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який стягнуто на користь ОСОБА_1 з ПАТ «Азовелектросталь».

Проте, вказана довідка не може бути визнана судом за належний доказ у даній справі, оскільки, по-перше, вона не відповідає формі, передбаченій Порядком № 1266, по-друге, не охоплює передбаченого періоду праці позивача, за який має визначатися розмір заробітку, по-третє, наведені у ній дані розраховано відповідно до Постанови КМУ № 100 від 28.02.1995, та взагалі довідка є адресованою юридичному управлінню ПАТ «Азовмаш», який не є учасником виниклих правовідносин.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про те, що Маріупольський міський центр зайнятості правомірно відмовив позивачеві у здійсненні перерахунку допомоги по безробіттю виходячи з даних, наведених у зазначеній довідці.

Також суд вважає, що Маріупольський міський центр зайнятості правомірно відмовив позивачеві у здійсненні перерахунку допомоги по безробіттю виходячи з розміру середнього заробітку, встановленого рішенням суду від 02.12.2016, оскільки предметом спору у цій справі були, зокрема, вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який визначається відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ № 100 від 28.02.1995, і який є відмінним від Порядку № 1266.

Крім того, судом встановлено, що дані довідки № 1029 від 24.04.2015, виданої ПАТ «Азовелектросталь», на підставі якої відповідач здійснив перерахунок допомоги, у повному обсязі відповідають даним відносно ОСОБА_4 , що містяться у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, які були витребувані судом в ході розгляду справи.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що відповідач при проведенні перерахунку ОСОБА_1 допомоги по безробіттю діяв законно, у межах компетенції та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову в частині визнання його рішень, дій чи бездіяльності протиправними, а також зобов`язання вчинити певні дії.

Відмова ж у задоволенні позову в цій частині має наслідком і відмову у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 257-263, 293-295 КАС України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Маріупольського міського центра зайнятості про визнання рішень, дій, бездіяльності протиправною, про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст рішення складено 28 листопада 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Маріупольський міський центр зайнятості, місце знаходження: Донецька область, місто Маріуполь, пр. Металургів 84-б,

Суддя А.М. Вайновський