Справа № 580/2999/19
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року справа № 580/2999/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправною вимоги та зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДФС у Черкаській області від 02.07.2019 № Ф-3552-17 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 21030,90 грн. за несплату (неперерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - у повному обсязі;

- зобов`язати ГУ ДФС у Черкаській області виключити з автоматизованої (інформаційної) системи заборгованість фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску у сумі 21030,90 грн. за 2017 та 2018 роки та три місяці 2019 року.

В обґрунтування позовної вимоги позивачем зазначено, що не погоджується з оскарженою вимогою з тих підстав, що є інвалідом ІІІ групи з дитинства та отримує пенсію по інвалідності, про що неодноразово повідомляв відповідача. Позивач вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» він звільнений від сплати за себе єдиного внеску.

При цьому, зазначає, що помилково підготував та подав звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску за 2017 та 2018 роки, та помилково відобразив суму нарахування єдиного внеску.

Разом з тим, позивач вважає, що такі суми помилково нарахованого єдиного соціального внеску не підлягають до сплати, оскільки договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не укладав, а тому просить вимоги про сплату боргу (недоїмки) визнати протиправними та скасувати.

Ухвалою суду від 02.10.2019 відкрито провадження у цій справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 25 жовтня 2019 року замінено відповідача Головне управління ДФС у Черкаській області () на належного Головне управління ДПС у Черкаській області ().

Відповідач подавши у визначений судом час відзив, позовні вимоги не визнав з тих підстав, що позивач узгодив дане грошове зобов`язання шляхом подання звітності. При цьому, будь-якої повторної подачі змін чи уточнень до даного звіту не передбачено.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та знаходиться на спрощеній системі оподаткування.

Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства та отримує пенсію по інвалідності, про що свідчить копія довідки до акта огляду МСЕК від 20.05.2014 серії 10 ААВ №851687.

28.01.2018 позивач подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску за 2017 рік, проте помилково в таблиці звіту відобразив суми нарахування єдиного внеску у розмірі 8448 грн.

Також 05.02.2019 позивач подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску за 2018 рік, проте помилково в таблиці звіту відобразив суми нарахування єдиного внеску у розмірі 9828,72 грн.

ГУ ДФС у Черкаській області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) позивачем від 02.07.2019 №Ф-3552-17, де станом на 30 червня 2019 року зазначена заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 21030,90 грн.

Позивач письмо звертався до податкового органу щодо допущеної помилки, але листом №8210/23-00-50-13-13 від 01.08.2019 позивачу роз`яснено, що виправлення помилки у звіті нарахованих сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування фізичними особами підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування після закінчення звітного періоду не передбачено.

За результатами адміністративного оскарження вимоги від 02.07.2019 №Ф-3552-17 рішенням Державної податкової служби України від 13.09.2019 №1777/6/99-00-08-06-01 скаргу позивача залишено без розгляду.

Оцінюючи спірні правовідносини у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Нормативно-правовим документом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VІ.)

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону №2464-VІ, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Виключно Законом №2464-VІ визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (п.2 статті 2).

Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску (ч. 1 ст. 12 Закону №2464-VІ). Адміністрування єдиного соціального внеску включає в себе ідентифікацію, облік платників ЄСВ та об`єктів оподаткування, сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою ЄСВ відповідно до законодавства. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236 Про Державну фіскальну службу України (далі - постанова №236) Державна фіскальна служба України (ДФС) здійснює адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом.

Положеннями частини 4 статті 25 Закону №2464-VІ визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VІ платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пп. 3 п. 1 розділу ІІ наказу Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 Про затвердження інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 6 розділу VI наказу Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 Про затвердження інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 5 розділу VI вищенаведеної Інструкції протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.

У разі незгоди з розрахунком органу доходів і зборів суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) не підлягає адміністративному оскарженню в частині сум недоїмки, які виникли на підставі поданих звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом 10 календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) до органу доходів і зборів вищого рівня або суду платник зобов`язаний одночасно письмово повідомити орган доходів і зборів, який направив вимогу.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону №2464-VІ особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд звертає увагу на те, що позивач є пенсіонером по інвалідності ІІІ групи з дитинства.

20 березня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №805/2195/17-а висловив позицію про те, що відповідно до ч. 4 ст.4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Верховний Суд також наголосив, що звільнення фізичної особи-підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування, від сплати єдиного внеску можливе за наявності двох умов: по-перше, необхідно мати статус пенсіонера за віком або інваліда, по-друге, отримувати відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Враховуючи статус позивача, як особи з інвалідністю ІІІ групи позивач може бути платником єдиного внеску виключно за умови його добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування позивач не укладала.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач підпадає під зазначену категорію осіб, про що повідомив відповідача, однак у звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску за 2017 та 2018 роки помилково в таблиці звіту відобразив суми нарахування єдиного внеску.

Суд звертає увагу на те, що Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року №435, не передбачено виправлення помилки у звіті щодо нарахованих сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування після закінчення звітного періоду, а тому позивач не мав можливості самостійно виправити таку помилку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що чинним законодавством України не передбачено можливості платником єдиного соціального внеску здійснити виправлення помилки у звіті щодо сум нарахованого єдиного внеску після закінчення звітного періоду, та те, що позивач помилково вказала суми нарахованого єдиного внеску, оскільки має пільгу по сплаті відповідного внеску, тому суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій, у зв`язку з цим, виходячи із системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, оскаржена вимога підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про зобов`язання ГУ ДФС у Черкаській області виключити з автоматизованої (інформаційної) системи заборгованість позивача, суд зазначає, що наявність чи відсутність у базах даних податкового органу тих чи інших відомостей не створює для позивача жодних наслідків та не породжує обов`язків, тому не порушує його прав. Виключення з баз даних інформації про заборгованість платника буде здійснена автоматично у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування вимоги. Враховуючи, що судом підлягають захисту порушені права позивача, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 960,50 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДФС у Черкаській області від 02.07.2019 № Ф-3552-17 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 21030,90 грн. за несплату (неперерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Стягнути з Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, Черкаська обл., 18002, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Суддя В.В. Гаращенко