Справа № 1440/2434/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/2434/18
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

26 листопада 2019 року

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання - Биховець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Держпраці у Миколаївській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі,-

В С Т А Н О В И Л А :

04 жовтня 2018 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Миколаївській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 11.06.2018 року № МК820/588/АВ/ПТ/МГ-ФС в розмірі 148 920 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, відповідач при проведенні інспекційного відвідування, складанні акту перевірки та прийнятті оскаржуваних постанов діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

30 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 року за нововиявленими обставинами, в обґрунтування якої посилався на те, що 14.05.2019 Шостим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову у судовій справі № 826/8917/17, якою визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 " Про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні. Відтак, правові норми вказаної постанови № 295, які були застосовані судом при вирішенні справи, скасовано. Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність. Станом на день вирішення даної справи об`єктивно існували обставини оскарження нормативно-правового акта, що став підставою для постановлення рішення у даній справі.

В поданій заяві позивач просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 року по справі № 1440/2434/18 та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 1440/2434/18.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить увалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви позивача. Зокрема, апелянт зазначає, що при попередньому розгляді судами не забезпечено ефективний захист прав та інтересів фізичної особи від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що не відповідає вимогам ст. 2 КАС України. Крім того, прийняте судом першої інстанції рішення суттєво резонує з напрацьованою Верховним Судом практикою розгляду даної категорії спорів. В іншому посилається на доводи, що містилися в заяві про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами при попередньому розгляді справи встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в період з 17.05.2018 року по 18.05.2018 року, відповідно до наказу управління Держпраці у Миколаївській області № 134 від 11.05.2018 року та направлення № 279 на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання інспекторами праці Молочко Н.І. та Козявко Н.О. проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 на предмет додержання вимог законодавства з питань праці.

Актом інспекційного відвідування № МК820/588/АВ від 18.05.2018 року встановлено, зокрема, порушення позивачем вимог ч. 5 ст.95 КЗпП України; ст. 33 Закону України "Про оплату праці"; п.1, 4 Постанови КМУ № 1078 "Порядок проведення індексації грошових доходів населення" щодо ненарахування та невиплати індексації заробітної плати у червні-грудні 2017 року працівникам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

11 червня 2018 року управлінням Держпраці у Миколаївській області на підставі акту інспекційного відвідування від 18.05.2018 року № МК820/588/АВ винесено постанову № МК 820/558/АВ/П/ПТ/МГ-ФГ, якою на ФОП- ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 148 920 (3723х10х4) грн.

14 травня 2019 року Шостим апеляційним адміністративним судом у справі № 826/8917/17 прийнято постанову, якою визнано нечинною постанову Кабміну України від 29.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відмовляючи у задоволені заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, скасування Порядку №295 на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року не може бути нововиявленою обставиною в розмінні КАС України, оскільки цим порядком не передбачалась відповідальність особи за порушення норм КЗпП України. Під час перевірки та розгляду справи в суді Порядок №295 був чинним та його скасування після закінчення апеляційного провадження у даній справі, є новою обставиною, що виключає перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Верховний Суд в своїй постанові від 20 липня 2019 року у справі №855/268/19 дійшов висновку, що не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору.

Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази і тим більше не припущення учасників справи, що не підтверджено відповідними доказами.

Заяву позивач обґрунтовує наявністю обставин, визначених ч.3 ст.361 КАС України, а саме: скасування нормативно-правового акту, що діяв під час розгляду справи, коли він пом`якшує або скасовує відповідальність фізичної особи.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 295 визначав процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) та не встановлював відповідальність особи за порушення норм Кодексу законів про працю України.

Тому скасування постанови Кабміну України від 26.04.2017 № 295, якою затверджений даний Порядок, не підпадає під обставини для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, що передбачені ч.3 ст.361 КАС України.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що вказана позивачем обставина не є нововиявленою в розумінні КАС України. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи не є підставою для її перегляду.

Посилання апелянта на практику Верховного Суду щодо розгляду даної категорії спорів є помилковими, оскільки зміна правової позиції суду в інших подібних справах не є нововиявленою обставиною про що зазначалося раніше.

В контексті спірних правовідносин судова колегія звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», в пункті 41 якого зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Рябих проти Росії").

З огляду на такий висновок Європейського суду з прав людини, а також те, що позивачем не наведено обставин, які б могли бути кваліфіковані як нововиявлені відповідно до статті 361 КАС України, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року в справі №1440/2434/18 за нововиявленими обставинами.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу позивача, що 02.10.2019 прийнято за основу у першому читанні законопроект № 1233 щодо змін до Кодексу законів про працю України (щодо усунення норм, які порушують права та законні інтереси роботодавців України), яким передбачається пом`якшення відповідальності за ст.265 КЗпПУ (https://w1.c1.rada.gov.ua/pls/zweb2/webproc4_1?pf3511=66611).

Разом з цим, прийняття такого закону у другому читанні та набрання ним чинності відповідно до ч.3 ст.361 КАС України є підставою для перегляду рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 08 жовтня 2018 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308,310,315,316,321,322,325,369,328 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 27.11.2019 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко