Справа № 761/4103/17
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 761/4103/17 Суддя (судді) першої інстанції:Притула Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 12 вересня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-заявник) звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішень Шевченківського районного суду м.Києва по справі №761/4103/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії; зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м.Києві у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення у вказаній справі; за наслідками розгляду звіту Головного управління пенсійного фонду України в м.Києві і невиконання зазначеного рішення або в разі неподання такого звіту накласти на керівника Головного управління пенсійного фонду України в м.Києві відповідального за виконання рішення, штраф у розмірі, встановленим судом.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12.09.2019 у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на його необґрунтованість та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу від 12 вересня 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішень Шевченківського районного суду м.Києва по справі №761/4103/17.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 14.03.17, від 18.09.17, від 01.11.17 виконано частково, а з березня 2018 року незаконно припинило виконання судових рішень.

Також, апелянт стверджує, що перерахунок пенсії позивача за Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» на підставі якої відповідачем було припинено виконання вищевказаних судових рішень не має відношення до даної справи, а такі неправомірні дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві окремо оскаржуються в судовому порядку.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Нормативні приписи, закріплені у ч. 1 ст. 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, пп. «ґ» п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, згідно яких у резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття постанови у справі. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 31.07.2018 року у справі №235/7638/16-а.

Як вбачається зі змісту постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 14.03.2017 у справі № 761/4103/17 судом вирішено адміністративний спір щодо усіх заявлених позивачем позовних вимог та задоволення їх у повному обсязі. У самому судовому рішенні визначено спосіб виконання постанови суду, шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням розміру грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, згідно з довідкою від 13.12.2016 № 305/755, яке було доповнено додатковою постановою суду від 18.09.2017 року в резолютивній частині постанови від 14.03.2017 наступним: з дня її призначення, а саме з - 26.12.2015, включаючи проведений у лютому 2016 року перерахунок за 2015 рік.; зобов`язано відповідача виплатити позивачу різницю між нарахованою та виплаченою пенсією.

Разом з тим, ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 01.11.2017 року роз`яснено вказану постанову та зазначено, що Головне управління пенсійного фонду України в м.Києві на підставі постанови суду від 14 березня 2017 року зобов`язане здійснити перерахунок з 26.12.2015 року раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , враховуючи раніше обчислений розмір середньомісячної суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та з додаванням додатково середнього розміру одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які вказані в довідці Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 13.12.2016 №305/755 і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та здійснити виплату різниці між нарахованою згідно постанови суду пенсією та раніше виплаченою.

Як вбачається з матеріалів справи головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Махова Д.А. 06.07.2018 відкрила виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 02.07.2018.

Постановою державного виконавця від 04.12.2018 року на боржника накладено штраф у розмірі 10 200,00 грн., з підстав невиконання судового рішення.

Постановою державного виконавця від 05.12.2018 року виконавче провадження закінчене.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 нараховано та виплачено за період з 26.12.2015 року по 31.01.2018 року кошти в сумі 45 587,72 грн. та встановлено визначений судом розмір пенсії в сумі 8 698,66 грн. В той же час в постанові вказано, що у власній заяві ОСОБА_1 зазначив, що з квітня 2018 року Головним управлінням пенсійного фонду України в м.Києві припинено додавати до обчисленого розміру пенсії середній розмір одноразових додаткових видів грошового забезпечення, що вказані в довідці від 13.12.2016 року. Головне управління пенсійного фонду України в м.Києві повідомило, що виплату перерахованої пенсії забезпечено в порядку, встановленому постановою КМУ №103.

Разом з тим, у зв`язку із скасуванням судом постанови від 05.12.2018 року про закінчення виконавчого провадження, постановою від 28.08.2019 року державний виконавець відновила виконавче провадження.

Як встановлено судом першої інстанції, Головне управління пенсійного фонду України в м.Києві здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до рішення суду, проте з березня 2018 року було змінено нарахування пенсії, у зв`язку з чим позивачем подано позов до Окружного суду м.Києва, в якому останній просив:

- визнати протиправною дію Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо неврахування до розміру пенсії, перерахованого з 01 січня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 доплат, які були враховані ОСОБА_1 до попереднього розміру пенсії, а саме: щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, щомісячна додаткова грошова винагорода та премія) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, грошова допомога на оздоровлення, грошова допомога за безпосередню участь в АТО, винагорода за безперервну вислугу років, премія згідно Дисциплінарного статуту ЗС України, компенсація за невикористану частину відпустки);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок з 01 січня 2018 року раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, обчисленої відповідно до пунктів 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, з урахуванням доплат, які були обчислені йому до попереднього розміру пенсії (тобто з урахуванням усіх складових, які було враховано в попередньому розмірі пенсії), а саме: щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, щомісячна додаткова грошова винагорода та премія) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, грошова допомога на оздоровлення, грошова допомога за безпосередню участь в АТО, винагорода за безперервну вислугу років, премія згідно Дисциплінарного статуту ЗС України, компенсація за невикористану частину відпустки), без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а також виплатити йому заборгованість по пенсії, що утворилася з 01 січня 2018 року у зв`язку з неправильним її нарахуванням.

Викладене вище спростовує доводи апелянта про те, що перерахунок пенсії позивача за Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» не має відношення до даної справи, оскільки заявлені вимоги позивача стосуються саме підстав у зв`язку з якими відповідачем було припинено враховувати до обчисленого розміру пенсії середній розмір одноразових додаткових видів грошового забезпечення, що вказані в довідці від 13.12.2016 року.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Окружного суду м.Києва від 25.08.2019 року в задоволенні зазначених позовних вимог було відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2019 вказане рішення залишено без змін.

Враховуючи вищевикладене, доводи апелянта про незаконність перерахування пенсії позивачу за Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» колегія суддів вважає необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головним управлінням пенсійного фонду України в м.Києві було виконано рішення суду та здійснено перерахунок пенсії, а подальший перерахунок пов`язаний зі зміною діючого законодавства щодо перерахунку пенсії осіб, які звільнені з військової служби.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за рішенням суду та вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 12 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: