Справа № 289/1637/19
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/22/19
Справа №289/1637/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії НК № 789375 від 13.12.2018 у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що згідно постанови серії НК № 789375 від 13.12.2018 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП і накладено штраф в сумі 1 020,00 грн. за те, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан а/д Т 0608 Малин-Кочерів 29-49 км, не вжив заходів щодо очищення проїжджої частини на якій мається ожеледиця, сніговий накат, чим порушив правила, норми і стандарти утримання автодоріг ДСТУ 3587-97, п.п. 1.5 ПДР України.

Позивач зазначає, що він займає посаду начальника Радомишльського ДРП філії «Житомирська ДЕД» ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», при цьому філія не є юридичною особою, що зазначено в п.3.1. Положення про філію, тобто філія не наділена цивільною дієздатністю, не може бути позивачем або відповідачем в суді і не може бути стороною у виконавчому провадженні. Посилаючись на Закон України «Про автомобільні дороги» зазначає, що суб`єктами адміністративного правопорушення до діючих норм і стандартів автомобільних доріг загального користування у Житомирській області є посадові особи Служби автомобільних доріг у Житомирській області, в той час він як начальник Радомишльського ДРП філії не може самостійно без дозволу та завдань власника, приступати до робіт на дорозі.

Таким чином, вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення про визнання ОСОБА_2 винним за ч. 1 ст. 140 КУпАП від 13.12.2018 не відповідає вимогам чинного законодавства, тому просить суд скасувати постанову серії НК № 789375 від 13.12.2018 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 140 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 27.09.2019поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із даним адміністративним позовом, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копії ухвали від 27.09.2019 було направлено сторонам, а відповідачам крім того направлено копії адміністративного позову з додатками (дані поштові відправлення вручено відповідачам, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення).

Станом на дату розгляду справи, відповідачі не скористались своїм процесуальним правом на подачу до суду відзиву на адміністративний позов у строки, визначені судом в ухвалі про відкриття провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши надані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 13.12.2018 інспектором відділу БДР УПП в Житомирській області ДПП капітаном поліції Руденком Ю.В., було складено відносно позивача ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїНК № 789375 від 13.12.2018 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, у зв`язку з тим, що він, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан а/д Т 0608 Малин-Кочерів 29-49 км, не вжив заходів щодо очищення проїжджої частини на якій мається ожеледиця, сніговий накат, чим порушив правила, норми і стандарти утримання автодоріг ДСТУ 3587-97, п.п. 1.5 ПДР України, та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень (а.с.13).

Суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або органи, уповноважені ними здійснювати експлуатаційне утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мають право вимагати від користувачів дотримання чинних законодавчих і нормативних актів стосовно дорожнього руху, правил ремонту і утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування дорогами і дорожніми спорудами та їх охорони.

Згідно ч. 1 ст. 140 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 р. № 198, які поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів і користувачів, встановлюють визначене коло обов`язків власників зазначених дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій, користувачів дорожніх об`єктів та спеціалізованих служб організації дорожнього руху. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а у разі неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до чинних нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху;

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими чинними нормами; після закінчення робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзд і негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних подій та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 № 456/2011 "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" Державне агентство автомобільних доріг України є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Відповідно до організаційної структури Державної служби автомобільних доріг, органом управління автомобільними дорогами у Житомирській області є Служба автомобільних доріг у Житомирській області.

Судом встановлено, що автомобільна дорога Т 0608 на якій, згідно оскарженої постанови, не було вжито заходів по належному утриманню, є автомобільною дорогою загального користування.

Повноваження власника на зазначеній ділянці дороги, з урахуванням того, що така знаходиться за межами населеного пункту, здійснюється відповідним територіальним підрозділом у даному випадку Службою автомобільних доріг у Житомирській області, яка має права юридичної особи, є балансоутримувачем доріг державного та місцевого значення загального користування Житомирської області, та відповідно є одержувачем бюджетних коштів.

Саме посадові особи Служби автомобільних доріг у Житомирській області (балансоутримувача автомобільних доріг), як розпорядники бюджетних коштів у сфері закупівлі підрядних робіт на здійснення поточного ремонту та експлуатаційного утримання, у повній мірі несуть відповідальність за дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що узгоджується із положеннями ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги». При цьому, відповідальність вони несуть лише за наявності необхідного фінансування з державного бюджету.

Суб`єктами правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті ст. 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Службовими (посадовими) особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженнями.

З адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 не виконує організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків.

Доказів того, що на час винесення оскаржуваної постанови позивач був уповноважений виконувати такі обов`язки за спеціальними повноваженнями, до суду не надано.

Виходячи із викладеного позивач не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення та не може бути притягнутий до такого виду адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП України, а також відсутність складу адміністративного правопорушення, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі по адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 13.12.2018 відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 частини 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, ч. 1 ст .140 , 222 , 245 , 247 , 251 , 252 , 268, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 5, 6, 8, 9, 19, 72, 77, 99, 242-246, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії НК № 789375 від 13.12.2018 у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції капітана поліції Руденка Юрія Васильовича НК № 789375 від 13.12.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Д. Ю. Луньова

Згідно з оригіналом

Суддя Д. Ю. Луньова

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)