Справа № 560/2422/19
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2422/19
РІШЕННЯ

іменем України

18 листопада 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В.

за участю:секретаря судового засідання Голуб О.Р. представника позивача: Діденко Т.В., представника відповідача: Калужської Н.О., Керебко Л.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом Державної установи "Шепетівська виправна колонія №98" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Державна установа "Шепетівська виправна колонія №98" звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС України у Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 04.03.2019 на суму 1542780,69 грн.;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 04.03.2019 на суму 771390,34 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Д" № від 04.03.2019 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (платіж 11010100) на загальну суму 7466870,35 грн., з яких 2254342,28 грн. - податкове зобов`язання, 3789871,80 грн. - штрафні (фінансові) санкції, 1422656,27 грн. - пеня;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 04.03.2019 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 510,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, що висновки Головного управління ДПС у Хмельницькій області, викладені в акті про результати документальної планової виїзної перевірки Державної установи "Шепетівська виправна колонія (№98)" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2015 р. по 30.09.2018 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 30.09.2018 року (вих. № 0065/22-01-13-03/08564788 від 04.02.2019, про порушення податкового законодавства внаслідок не нарахування та не сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з заробітної плати осіб, засуджених до позбавлення волі, несвоєчасно перераховано до бюджету податку на доходи фізичних та надання не в повному обсязі, а саме, без відображення нарахованих та виплачених доходів від працевлаштування засуджених, нарахованого та перерахованого податку з доходів фізичних осіб є помилковими. Позивач стверджує, що Шепетівська виправна колонія є державною установою, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України, є бюджетною неприбутковою установою та проводить свою діяльність відповідно до законодавства з урахуванням таких особливостей: трудові відносини засуджених регулюються законодавством про працю з урахуванням вимог кримінально-виконавчого законодавства. Позивач вважає, що суми виплат, нараховані засудженими під час відбування покарання в місцях позбавлення волі не є тотожнім поняттю "заробітна плата" у розумінні статті 1 Закону України "Про оплату праці" та підпункту 14.1.48, пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України та відповідно не е базою нарахування єдиного внеску.

З Акту перевірки не вбачається, які правові підстави (документи) стали для відповідача підставою для висновку про те, що позивачем нараховувалась заробітна плата засудженим без нарахування та сплати єдиного внеску. Зазначене свідчить про те, що відповідач не дослідив правову природу процесу залучення засуджених до суспільно корисної оплачуваної праці позивачем, а саме, на яких умовах цей процес здійснювався та яким чином оплачувались виконувані засудженими роботи.

Враховуючи відсутність фактів укладання позивачем із засудженими строкових трудових договорів, позивачу стверджує, що в силу вимог Кодексу законів про працю України, Кримінально-виконавчого кодексу України, Державна установа "Шепетівська виправна колонія (№98)" не є роботодавцем осіб, засуджених до позбавлення волі, а засуджені не є його найманими працівниками, тобто, позивач не несе обов`язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок із заробітку засуджених відповідно до вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Разом з тим, позивач зазначає, що висновок Відповідача щодо наявності заборгованості з податку на доходи фізичних осіб, та несвоєчасної сплати податку в період з 01.10.2015 по 30.09.2018 із зарахуванням сплачених сум податку в погашення заборгованості, що обліковувалась станом на 01.10.2015 є неправомірним, оскільки в кожному платіжному документів було вказано за який саме період та з якого саме Доходу було утримано податок, що був сплачений сплаті до бюджету, однак відповідач, первинні документи, які б підтверджували суму грошового зобов`язання, яке існувало станом на 01.10.2015 та період його виникнення не досліджував.

Крім того застосування штрафних санкцій позивач вважає неправомірним, оскільки порушення податкового законодавства виявлені в ході проведення однієї перевірки, а відтак має бути застосована штрафна санкція в розмірі 25 % на суму виявлених порушень, однак за несвоєчасну сплату ПДФО, як вважає відповідач, з 11.03.2016, нараховано штрафну (фінансову) санкцію як за вчинені повторні протягом 1095 днів порушення та застосовано відповідно 50 і 75% ПДФО, що підлягав сплаті.

У зв`язку з цим позивач вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 04.03.2019 на суму 1542780,69 грн., Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 04.03.2019 на суму 771390,34 грн., податкове повідомлення-рішення форми "Д" № від 04.03.2019 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (платіж 11010100) на загальну суму 7466870,35 грн., податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 04.03.2019 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 510,00 грн. підлягають скасуванню як протиправні.

Від представника відповідача 19.08.2019 на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач виклав свою правову позицію щодо спірних правовідносин та зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Вказує, що засуджені до позбавлення волі з метою залучення до суспільно-корисної праці виконують трудові функції в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, в результаті чого їм забезпечується відповідна компенсація за виконану роботу, тобто заробітна плата, а також додержання правил охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії та інших умов, встановлених законодавством про працю, а також право на державне пенсійне забезпечення.

Перевіркою встановлено, що відповідно до Положення про Державну установу "Шепетівська ВК (№98)" позивач є державною установою, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України; є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах казначейської служби; є розпорядником коштів державного бюджету нижчого рівня; забезпечує створення умов для залучення засуджених відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України до суспільно корисної оплачуваної праці. На підставі документів, що надані до перевірки, податковим органом встановлено факт оформлення трудових відносин між Державною установою "Шепетівська виправна колонія (№98" та засудженими, а також факт нарахування заробітної плати та утримання відрахувань у відповідності до вимог статті 118 та 121 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Крім того, дослідивши документи, що надано до перевірки, контролюючим органом встановлено, що станом на 01.10.2015 відповідно до облікових даних Державної установи "Шепетівська виправна колонія (№98)", залишок утриманого та не перерахованого до бюджету ПДФО (Кт) становить 1762595,96 грн., який повністю перераховано (сплачено) до бюджету 10.11.2017, що підтверджується інформацією, що міститься в інтегрованій картці платника та платіжними дорученнями, що долучені до матеріалів справи позивачем. Відповідно до оборотно-сальдових відомостей встановлено, що заробітна плата в т.ч. засудженим виплачувалась протягом періоду за який була нарахована через відділення обслуговуючого банку єдиним платіжним документом, та, як зазначає позивач, в порушення вимог підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, позивачем не здійснено одночасно перерахування ПДФО із виплатою заробітної плати.

Таким чином, загальна сума податку з доходів фізичних осіб, що не сплачена до бюджету на кінець звітного періоду становить 2254342,28 грн., сума податку з доходів фізичних осіб, що не сплачена до бюджету одночасно із виплатою доходів на яку нараховано штрафні санкції у відповідності до статті 127 Податкового кодексу України становить 3055193,29 грн.

Під час перевірки контролюючий орган у перевіряємому періоді вчинив порушення щодо перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету у зв`язку із чим нараховано пеню у розмірі 1422656,27 грн. у відповідності до вимог підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення форми "ПС" №, яким застосовано до позивача штрафні санкції у сумі 510 грн., відповідач вказав, що в перевіряємому періоді, Державна установа «Шепетівська виправна колонія (№98)" до Шепетівського управління Головного управління ДФС у Хмельницькій області подавалися Податкові розрахунки за формою 1-ДФ не у повному обсязі та із недостовірними відомостями про суму доходу, що нарахований та виплачений на користь фізичних осіб, а також про суму утриманого та перерахованого з них податку, що призвело до збільшення податкових зобов`язань.

Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача скористався правом на подання відповіді на відзив, в якій підтримав позицію, викладену у позовній заяві, повторно зазначив, що Державна установа "Шепетівська виправна колонія №98" не є роботодавцем, а особи, засуджені до позбавлення волі, не є найманими працівниками в розумінні статті 2 Кодексу Законів про працю України, засуджені не перебували в штаті бюджетної установи, і з ними не укладалися строкові трудові договори.

У поданому запереченні на відповідь на відзив, контролюючий орган вказав, що твердження позивача, з яких ґрунтуються позовні вимоги не відповідають первинним документам. Разом із тим, з метою спростування пояснень позивача, що позивач не є роботодавцем відносно засуджених і не зобов`язаний нараховувати та перераховувати єдиний внесок та ПДФО відповідачем проаналізовано нарахування та виплату заробітної плати суму утриманого та виплаченого податку з доходів фізичних осіб за лютий 2017, з якого вбачається, що самим позивачем визначено правову природу виплаченого доходу, а саме заробітної плати засудженим, що суперечить обґрунтуванню позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти заявленого позову заперечили повністю. Просять відмовити у задоволенні позову.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 08.08.2019 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

Відповідно до ухвали від 08.10.2019 суд вирішив задовольнити клопотання Державної установи "Шепетівська виправна колонія №98" та продовжити строк підготовчого провадження у справі №560/2422/19 для належної підготовки справи для розгляду по суті на 30 (тридцять) днів до 08.11.2019.

Протокольною ухвалою від 22.10.2019 суд задовольнив заяву Головного управління ДПС України у Хмельницькій області та замінив Головне управління ДФС України у Хмельницькій області на його правонаступника - Головне управління ДПС України у Хмельницькій області.

Ухвалою від 30.10.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що на підставі вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.4 статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, із змінами та доповненнями (далі - ПК України) та підпункту 13.1.2 пункту 13.1 статті 13 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI), згідно наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 17.12.2018 №3491, ГДРІ відділу контрольно- перевірочної роботи фізичних осіб, самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Тарасюк Д.В., проведена планова виїзна перевірка Державної установи "Шепетівська виправна колонія (№98)" (), юридична адреса: Хмельницька область, Шепетівський район, с.Климентовичі, вул. Тараса Шевченка, буд. 60) з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.10.2015 по 30.09.2018., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2018.

За результатами проведеної перевірки складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки Державної установи "Шепетівська виправна колонія (№98)" () № 0065/22-01-13-03/08564788 від 04.02.2019 (далі - Акт перевірки), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

1. абзацу "б" пункту 176.2 статті 176 ПК України, наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 „Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф. № 1-ДФ), податкові розрахунки за формою І-ДФ за період III кв. 2015 - 1І кв. 2018, до Шепетівського управління Головного управління ДФС у Хмельницькій області надавались не в повному обсязі, а саме без відображення нарахованих та виплачених доходів: від працевлаштування засуджених, нарахованого та перерахованого податку з доходів фізичних осіб.

2. підпункту 168.1.2 пункту 168.1, пункту 168.4 статті 168, підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 ПК України, у перевіряємому періоді несвоєчасно перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 3055193,29 грн., а також не перераховано до бюджету 2254342,28 грн.

3. пункту1 частини 2 статті 6, частини 5 статті 8, частини 2 статті 9 Закону №2464-VІ у період з 01.10.2016 по 30.06.2018 Державною установою "Шепетівська виправна колонія (№98)" занижено суму нарахованого єдиного внеску на суму 1542780,69 грн. за рахунок не включення до бази нарахування єдиного внеску заробітної плати засуджених.

Не погоджуючись із вказаними висновками Акту перевірки, позивач подав заперечення на Акт перевірки, за результатом розгляду якої 05.03.2019 Головне управління ДФС у Хмельницькій області надало відповідь, зміст якої свідчить про відхилення аргументів та обґрунтувань позивача, викладених у запереченнях до Акту перевірки.

За результатами проведеної перевірки 04.03.2019 Головне управління ДФС у Хмельницькій області:

- сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №10-, якою повідомлено Державну установу "Шепетівська виправна колонія (№98)" про наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на суму 1542780,69 грн. та зобов`язано позивача сплатити недоїмку в сумі 1542780,69 грн. протягом 10 календарних днів з дня одержання цієї вимоги;

- винесено Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафні санкції на суму 771390,34 грн.;

- винесено податкове повідомлення-рішення форми "Д" № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (платіж 11010100) на загальну суму 7466870,35 грн., з яких 2254342,28 грн. - податкове зобов`язання, 3789871,80 грн. - штрафні (фінансові) санкції, 1422656,27 грн. - пеня;

- винесено податкове повідомлення-рішення № форми "ПС" про застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами з доходів платника податку у вигляді заробітної плати (платіж 11010100) на суму 510,00 грн.

Не погоджуючись із винесеними Головним управлінням ДФС України у Хмельницькій області рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом порушених прав.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють їх відповідність зазначеним вище положенням, а також критеріям, визначеним у частині 2 статті 2 КАС України.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 38.2 статті 38 ПК України сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно вимог пункту 6 частини 2 статті 13 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу в Україні" трудові відносини засуджених регулюються законодавством про працю з урахуванням вимог кримінально-виконавчого законодавства.

Відповідно до абзацу 9 частини 1 статті 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) визначено, що засуджені мають право на оплачувану працю згідно із законодавством про працю. Законодавство про працю поширюється на засуджених у частині, що стосується умов праці.

Згідно частини 1 статті 118 КВК України в редакції від 21.01.2010 засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції.

Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Законом "Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів" №1186-VI від 08.04.2014 частину 1 статті 118 доповнено абзацом третім, згідно якого праця засуджених регламентується Кодексом законів про працю України.

В подальшому вказана частина статті 118 КВК України зазнавала змін і в редакції від 03.07.2018 набула такого змісту, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засуджені здійснюють виконання робіт чи надання послуг.

Такі договори погоджуються адміністрацією колонії та повинні містити порядок їх виконання. Адміністрація зобов`язана створювати умови для праці засуджених за договорами цивільно-правового характеру та трудовими договорами.

Згідно з частиною 1 статті 120 КВК України (в редакції від 16.10.2012) праця осіб, засуджених до позбавлення волі, оплачується відповідно до її кількості і якості. Форми і системи оплати праці, норми праці та розцінки встановлюються нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Відповідно до частин1 та 2 статті 121 КВК України особи, які відбувають покарання у виправних колоніях, із нарахованого їм заробітку, пенсій та іншого доходу відшкодовують комунально-побутові та інші надані послуги. Відшкодування засудженими витрат на послуги провадиться після відрахування прибуткового податку і аліментів.

На виконання вимог статей 60-62, 118-121 КВК України, Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), Закону України "Про оплату праці" та з метою визначення умов праці та заробітної плати засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України Міністерством юстиції України наказом від 07.03.2013 № 396/5 затверджено Інструкцію про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, яку 11.03.2013 зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 387/22919 (далі - Інструкція № 396/5).

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції № 396/5 засуджені залучаються до праці: у центрах трудової адаптації; у майстернях, підсобних господарствах установ та слідчих ізоляторів; на підприємствах установ виконання покарань; на підприємствах державної або інших форм власності за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції відповідно до укладених угод між установою, де відбуває покарання засуджений, та замовником; на роботах з господарського обслуговування установ та слідчих ізоляторів.

Згідно пункту 1.3 Інструкції № 396/5 праця засуджених організовується з додержанням правил охорони праці, техніки безпеки і виробничої санітарії, встановлених законодавством про працю.

Згідно пункту 3.1 Інструкції № 396/5 засуджені до позбавлення волі працюють у місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей залежно від статі, віку, працездатності, стану здоров`я, спеціальності.

Пунктом 5.1 Інструкції № 396/5 визначено, що праця засуджених оплачується відповідно до її кількості і якості.

Підприємства установ розраховують тарифні ставки, посадові оклади для диференціації оплати праці залежно від професії і кваліфікації засуджених, складності й умов виконуваних ними робіт.

Заробітна плата, нарахована засудженим, за умови виконання ними норми виробітку (денної, тижневої, місячної) або тривалості робочого часу (у тому числі при залученні до робіт на підприємствах державної або інших форм власності) не може бути менше законодавчо встановленого мінімального розміру заробітної плати.

Відповідно до пункту 6.3 зазначеної Інструкції відрахування та відшкодування із заробітної плати засуджених здійснюється відповідно до законодавства з дотриманням такої черговості: податок з доходів фізичних осіб; аліменти; вартість одягу, взуття, білизни (крім вартості спецодягу); вартість харчування, комунально-побутових та інших наданих послуг (крім вартості спецхарчування); за виконавчими листами на користь громадян; за виконавчими листами на користь юридичних осіб; відшкодування матеріальних збитків, заподіяних засудженими державі під час відбування покарання.

Отже, засуджені до позбавлення волі з метою залучення до суспільно корисної праці виконують трудові функції в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, в результаті чого їм забезпечується додержання правил охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії та інших умов, встановлених законодавством про працю, а також відповідна компенсація за виконану роботу у вигляді заробітної плати.

Норми податкового законодавства не встановлюють будь-яких особливостей оподаткування доходів фізичних осіб, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі і отримують заробітну плату за виконання суспільно корисної праці. У зв`язку з чим обкладення цих доходів податком здійснюється у загальному порядку.

Відповідно до пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Порядок заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 111/26556.

Згідно пункту 1.3. зазначеного Порядку його дія поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, інвесторів (операторів) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, а також військовий збір, передбачений пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу.

Пункт 119.2 статті 119 ПК України вказує, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до пункту 127.1 статті 127 ПК України не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, тягнуть за собою накладення штрафу.

За приписами частин 1 та 2 статті 122 КВК України засуджені до позбавлення волі, залучені до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Засуджені мають право на загальних підставах на призначення та отримання пенсії за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених законодавством про пенсійне забезпечення.

Згідно частини 1 статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 6 вказаного Закону платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно частини 1 статті 7 Закону №2464-VI для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини 1 статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Стаття 9 Закону №24645-VI унормовує, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини 1 статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Суд встановив, що впродовж періоду, що перевірявся, засудженні, які відбувають покарання в Державній установі "Шепетівська виправна колонія (№98)", залучалися до праці на виробництві позивача, а саме: на посадах робітник їдальні, пекар, різальник хліба, робітник гаража, кочегар та інші, за що отримували заробітну плату.

Отже, враховуючи вищевикладене, податковим органом встановлено на підставі первинних документів, факт оформлення трудових відносин між Державна установа "Шепетівська виправна колонія (№98)" та засудженими, а також факт нарахування заробітної плати та утримання відрахувань у відповідності до вимог статей 118 та 121 КВК України.

З урахуванням зазначених обставин суд зазначає, що позивач є платником єдиного внеску та зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок із сум заробітної плати, нарахованих засудженим.

У зв`язку із чим, відповідачем винесено Вимогу про сплату боргу від 04.03.2019 №Ю- в сумі 1542780,69 грн., та як наслідок прийнято Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 771390,34 грн.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що ним не укладалися трудові договори із засудженими, а тому у нього не виникає обов`язку щодо утримання, перерахування, декларування та сплати як податковим агентом податку з доходів фізичних осіб, так і страхувальником - єдиного соціального внеску, оскільки невиконання роботодавцем свого обов`язку щодо укладання письмового трудового договору не свідчить про те, що фактичного таких відносин не було, засуджені фактично не приступили до виконання відповідної роботи, та адміністрацією колонії не здійснювалося нарахування та виплата доходу засудженим, а також утримання відрахувань від нарахованого доходу, що підтверджується первинними документами, що досліджувалися під час перевірки та долучені до матеріалів справи.

Щодо нарахування грошових зобов`язань по податку з доходів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Положеннями статті 162 ПК України визначено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема податковий агент.

Згідно підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід .

Відповідно до вимог пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом, тобто будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 ПК України передбачено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Згідно пункту 167.1 статті 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до вимог підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України передбачено, що оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку здійснюється податковим агентом, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, та зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Відповідно до вимог підпункту 168.1.6 пункту 168.1 статті 168 ПК України передбачено, що для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

При цьому, відповідно до підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 ПК України відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Отже, із аналізу вищезазначених норм випливає, що в даному випадку податок з доходів фізичних осіб сплачується до бюджету у повному розмірі до або під час виплати оподаткованого доходу на користь фізичних осіб.

При цьому, відповідно до вимог пункту 87.9 статті 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Під час перевірки контролюючий орган досліджував певинні документа: касові книги, касові документи, банківські виписки та додатки до них, а також відомості про нарахування та виплату заробітної плати. Разом із тим, проведено аналіз головних книг по рахунках 6511/20/2/2/05 "Заробітна плата засуджених", 6511/20/2/2/04 "Заробітна плата позабюджет", 6511/20/1/0/02 "Заробітна плата вільнонайманих", 6511/20/1/0/01 "Грошове забезпечення", 6311/20/1/1/01 "ПДФО з грошового забезпечення", 6311/20/1/1/02 "ПДФО з заробітної плати вільнонайманих працівників", 6311/20/1/1/03 "ПДФО з лікарняних", 6311/20/1/1/04 "ПДФО з заробітної плати позабюджет", 6311/20/1/1/05 "ПДФО з заробітної плати засуджених" за період з 01.10.2015 по 30.09.2018.

Дослідивши надані документи, працівниками контролюючого органу встановлено, що станом на 01.10.2015 відповідно до облікових даних Державної установи "Шепетівська виправна колонія (№98)", залишок утриманого та не перерахованого до бюджету ПДФО (Кт) становить 1762595,96 грн., який повністю перераховано (сплачено) до бюджету 10.11.2017, що підтверджується інформацією, що міститься в інтегрованій картці платника та платіжними дорученнями, що долучені до матеріалів справи позивачем.

Відповідно до оборотно-сальдових відомостей (головної книги) встановлено, що заробітна плата в т.ч. засудженим виплачувалась протягом періоду за який була нарахована через відділення обслуговуючого банку єдиним платіжним документом.

Однак, в порушення вимог підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України, позивач не здійснив одночасно перерахування ПДФО із виплатою заробітної плати.

Перевіркою встановлено, що загальна сума податку з доходів фізичних осіб, що не сплачена до бюджету на кінець звітного періоду становить 2254342,28 грн., сума податку з доходів фізичних осіб, що не сплачена до бюджету одночасно із виплатою доходів на яку нараховано штрафні санкції у відповідності до статті 127 ПК України становить 3055193,29 грн.

Відповідно до вимог пункту 54.3 статті 54 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшити (збільшити) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Пунктом 127.1. статті 127 ПК України передбачено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Оскільки перевіркою встановлено неперерахування податковим агентом податку з доходів фізичних осіб до або під час виплати оподаткованого доходу на користь фізичних осіб в період з жовтня 2016 по вересень 2018 в сумі 3055193,29 грн., та при виплаті доходу фізичним особам неперерахування ПДФО в сумі 2254342,28 грн., то до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 3789871,80 грн.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного суду від 22.05.2018 у справі № 820/6437/16 та від 02.03.2018 у справі №820/6196/16 (К/9901/2250/17).

Підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України передбачено, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до вимог пункту 129.4 статті 129 ПК України передбачено, що на суму грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 % річних облікової ставки НБУ, діючої на кожний такий день.

Як встановлено під час перевірки позивачем у перевіряємому періоді вчинялися порушення щодо перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету у зв`язку із чим нараховано пеню у розмірі 1422656,27 грн. у відповідності до вимог підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення форми "ПС" №, яким застосовано до позивача штрафні санкції у сумі 510,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту б пункту 176.2 статті 176 ПК України, передбачено, що особи, які мають статус податкового агента зобов`язані щокварталу, протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу, подати податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також утриманого з них податку за ф. № 1-ДФ до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Форма податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (ф. № 1-ДФ) та порядок її заповнення і подання податковими агентами, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, сум утриманого з них податку (ф. № 1-ДФ) (далі - Наказ №4) та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 передбачено, що цей Порядок визначає порядок заповнення і подання до органу Державної фіскальної служби України податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку відповідно до вимог статті 51 глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16 статті 70 глави 6 розділу II, підпункту 170.4.2 пункту 170.4 статті 170 та підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 розділу IV, підпункту 1.6 пункту 16 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України

Так, відповідно до розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, щодо кожної фізичної особи потрібно заповнювати стільки рядків, скільки ознак доходів вона має.

Згідно перевірених документів, контролюючий орган встановив, що в перевіряємому періоді, Державна установа "Шепетівська виправна колонія (№98)" до Шепетівського управління Головного управління ДФС у Хмельницькій області подавала податкові розрахунки за формою 1 -ДФ не у повному обсязі та із недостовірними відомостями про суму доходу, що нарахований та виплачений на користь фізичних осіб, а також про суму утриманого та перерахованого з них податку, що призвело до збільшення податкових зобов`язань.

Відповідно до вимог підпункту 119.2 статті 119 ПК України передбачено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Враховуючи вказане, відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 510,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з обставин справи, суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача, оскільки висновки акта планової виїзної документальної перевірки № 0065/22-01 -13-03/08564788 від 04.02.2019 відповідають вимогам законодавства, вимога № Ю-, рішення № про застосування штрафних санкцій, податкові повідомлення - рішення № та № від 04.03.2019 є правомірними, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Враховуючи приписи статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову Державної установи "Шепетівська виправна колонія №98" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 листопада 2019 року

Позивач:Державна установа "Шепетівська виправна колонія №98" (вул. Тараса Шевченка, 60, с. Рудня-Новенька, Шепетівський район, Хмельницька область, 30433 , код ЄДРПОУ - 08564788)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)

Головуючий суддя /підпис/ В.В. Матущак