Справа № 473/3821/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 473/3821/19
Головуючий в 1 інстанції: Ротар М.М.

Дата і місце ухвалення 02.10.2019 р., м. Вознесенськ

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

06.09.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2019 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

В поданій апеляційній скарзі апелянт зазначив, що суд першої інстанції, у порушення норм процесуального права, ухвалив рішення за відсутності відзиву по справі.

Крім того апелянт зазначив, що управлінням 19.04.2017 року проведено перевірку на об`єкті "Будівництво господарської будівлі розміром 1х3 м" за адресою: АДРЕСА_1", за результатом якої встановлено факт виконання будівельних робіт без дозвільних документів, що є порушенням ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Матеріали перевірки були направлені на адресу позивача поштою та вручені їй особисто. Приписом від 19.04.2017 року № 82 вимагалось здійснити заходи щодо оформлення дозвільних документів на об`єкт в термін до 19.07.2017 року. Однак, 15.09.2017 року, під час перевірки виконання вимог припису від 19.04.2017 року, було встановлено, що позивач вимоги припису не виконала, будівельні роботи на об`єкті не зупинила та відповідні документи, що дають право на виконання будівельних робіт не оформила. У зв`язку з вказаним був складений протокол та в подальшому прийнята постанова про накладення на ОСОБА_1 штрафу за скоєння адміністративного правопорушення.

Апелянт посилався на те, що у протоколі позивачу були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, з наданням оцінки всім наявним доказам, відповідно до всебічного повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

У зв`язку з вказаним апелянт просить скасувати судове рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

15.11.2019 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу Управління ДАБІ у Миколаївській області, в якій позивач висловила незгоду з доводами апеляційної скарги та просила залишити апеляційну скаргу Управління без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що 19 квітня 2017 року, за наслідками проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області було складено припис про усунення ОСОБА_1 порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Будівництво господарської будівлі розміром 1х3 м за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 57).

У вказаному приписі посадова особа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області вимагала від позивача усунути у термін до 19.07.2017 року виявлені перевіркою порушення, шляхом: отримання документу, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою; замовлення будівельного паспорту в уповноваженому органі містобудування та архітектури; подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно будівельного контролю.

Згідно запису у вказаному приписі, ОСОБА_1 не була присутня при підписанні матеріалів перевірки, а матеріали перевірки направлені поштою 21.04.2017 року (а.с. 57 зворот).

В подальшому, 15.09.2017 року, посадовою особою Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області було проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті "Будівництво господарської будівлі розміром 1х3 м за адресою: АДРЕСА_1 , де замовником виступає ОСОБА_1 .

За наслідками проведення перевірки головним інспектором будівельного нагляду Заграєнко Н.В. складено акт перевірки, в якому вказано про виявлення порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: невиконання припису від 19.04.2017 року № 82 у встановлений строк.

Крім того, 15.09.2017 року посадовою особою відповідача було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано про виявлене порушення абз. 3 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, що виразилось у невиконанні вимог припису від 19.04.2017 року № 82, не поданні до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області документів, що надають право виконувати будівельні роботи, не знесені у добровільному порядку господарської будівлі розміром 1х3 м, відсутності документів, що надають право забудови земельної ділянки (а.с. 77-78).

Згідно запису у протоколі по справі про адміністративне правопорушення, 15.09.2017 року ОСОБА_1 не була присутня при підписанні матеріалів перевірки (а.с. 78).

На підставі зазначених вище матеріалів перевірки, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Заграєнко Н.В. 25.09.2017 року було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 112, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

В оскаржуваній постанові вказано, що її копію надіслано позивачу поштою 25 вересня 2017 року.

Не погоджуючись з прийнятою відповідачем постановою по справі про адміністративне правопорушення, позивач оскаржила її до суду.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Частиною 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 41 зазначеного Закону посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або до суду (ч. 7 ст. 41 Закону № № 3038-VI).

Згідно ст. 2446 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 (далі - Порядок № 533).

Згідно п. 9 Порядку № 533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Пунктом 11 Порядку № 533 визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Пунктом 13 Порядку № 553, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;

При цьому, згідно п. 14 Порядку № 553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктами 16-17 Порядку № 553 визначено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (п. 20 Порядку № 553).

Згідно п. 22 Порядку № 553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Розгляд справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП здійснюється за правилами вказаного кодексу.

Так, статями 254 та 256 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 188-42 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

В ході розгляду справи встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 15.09.2017 року відсутній підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з ним та наявний запис про те, що позивач не була присутня при підписанні матеріалів перевірки. Також зазначено про направлення його засобами поштового зв`язку 16.09.2017 року

У протоколі було зазначено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 25.09.2017 року об 11 год. 30 хв. у приміщенні Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області.

У підтвердження направлення матеріалів перевірки позивачу, в тому числі і протоколу по справі про адміністративне правопорушення, відповідачем надано копію поштового конверту з рекомендованим повідомленням.

Однак, з вказаних документів вбачається, що поштове відправлення не було вручено позивачеві.

Надане відповідачем відстеження поштового відправлення свідчить про вручення 30.08.2017 року позивачеві повідомлення про проведення з 04.09.2017 року позапланової перевірки, та не є доказом отримання нею матеріалів перевірки від 15.09.2017 року.

Доводи апеляційної скарги стосовно вручення позивачеві копії протоколу по справі про адміністративне правопорушення під розписку не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Таким чином, про розгляд справи про адміністративне правопорушення має бути повідомлена особа, яка притягується до адміністративної відповідності.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

В даному випадку відповідачем не надано доказів належного сповіщення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що істотно впливає на фактичну можливість особи реалізувати передбачені ст. 268 КУпАП права з метою всебічного з`ясування обставин справи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився за відсутності позивача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Недотримання відповідачем вимог щодо належного сповіщення позивача про розгляд відносно неї справи про адміністративне правопорушення, позбавлення її можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, фактично призвели до прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення без всебічного і об`єктивного встановлення обставин по справі, що є підставою для її скасування.

Крім того, слід зазначити, що позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

В свою чергу, позивач в поданому позові заперечувала факт отримання припису Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 19.04.2017 року № 82, за невиконання вимог якого позивачку і було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно постанови № 112 від 25.09.2017 року.

В ході розгляду даної справи відповідачем не надано доказів направлення позивачеві копії припису від 19.04.2017 року, а також доказів отримання нею вказаного припису.

Відсутність достеменних відомостей про вручення позивачеві припису від 19.04.2017 року № 82 виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його невиконання.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В даному випадку відповідачем не доведено наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку про протиправність та необґрунтованість оскаржуваної постанови № 112 від 25.09.2017 року.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно порушення відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення принципу безсторонності.

Так, в даному випадку акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 15.09.2017 року, протокол про адміністративне правопорушення від 15.09.2017 року та постанову від 25.09.2017 року № 112 по справі про адміністративне правопорушення складено головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Заграєнко Н.В.

При цьому, оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення № 112 від 25.09.2017 року прийнято одноособово тим же головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Заграєнко Н.В., що викликає обґрунтований сумнів у безсторонності (неупередженості) вказаної посадової особи, оскільки саме нею було виявлено можливі порушення, зібрано докази на підтвердження таких порушень, проведено розгляд справи на підставі самостійно зібраних доказів, надано таким доказам оцінку.

У справі «Волков проти України» ЄСПЛ зазначив, що безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Зважаючи, що процедура розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності тривала з моменту встановлення можливих порушень актом перевірки від 15.09.2017 року до винесення постанови від 25.09.2017 року Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, з урахуванням принципу безсторонності, мав можливість забезпечити участь іншої посадової особи та не допустити до розгляду справи потенційно упереджену особу.

Зазначене, на думку колегії суддів, є істотним порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке ставить під сумнів безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість рішення. Встановлені процедурні порушення розгляду справи обумовлюють наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправною та скасування спірної постанови.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилось у розгляді справи за відсутності відзиву по справі, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне:

Згідно ч. 4 ст. 47 КАС України відповідач має право подати відзив на позовну заяву.

Відповідно до статей 159, 269 КАС України заявою по суті даної справи є, зокрема, відзив на позовну заяву. При цьому, ч. 4 ст. 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Частиною 6 ст. 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Стаття 286 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ, судом першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження від 23.09.2019 року встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву до початку розгляду справи по суті - тобто до 02.10.2019 року.

В даному випадку відзив на позовну заяву, датований 24.09.2019 року, було здано відповідачем на пошту 04.10.2019 року, тобто вже після розгляду даної справи, та доставлено на адресу суду 07.10.2019 року.

Таким чином, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву у строки, визначені судом, що не перешкоджало суду першої інстанції здійснити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

Враховуючи зазначене ,колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук