Справа № 308/13160/19
Суддя: Малюк В. М.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі - Матіко Я.О.,

за участю перекладача - Бісва Бікаш,

представника позивача - Радь О.І.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

та представника відповідача - адвоката Талапа Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до громадянина Королівства Непалу ОСОБА_1 , про примусове видворення за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

ГУДМС України в Закарпатській області звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до громадянина Королівства Непалу ОСОБА_1 , про примусове видворення за межі території України.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03 вересня 2019 року працівниками ГУДМС України в Одеській області прийнято рішення №585 про примусове повернення з України ОСОБА_1 , яке затверджено начальником Головного управління ДМС України в Одеській області та роз`яснено відповідачу, про зобов`язання покинути територію України у термін до 05.09.2019 року.

З метою здійснення контролю за фактичним виконанням рішення про примусове повернення, працівниками Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області встановлено, що у вказаний термін територію України відповідач не покинув.

Під час перебування на території України до підрозділів ДМС України в Закарпатській області та інших областей України щодо продовження термінів перебування на території України чи заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту відповідач також не звертався.

Враховуючи вищенаведене, оскільки підстав для подальшого перебування в Україні ОСОБА_1 немає, останній знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства, позивач просить примусово видворити громадянина Королівства Непалу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити та примусово видворити громадянина Королівства Непалу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

Відповідач громадянин Королівства Непалу ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що хоче залишитись на території України легально. Не заперечив, що знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.

Представник - адвокат Талапа Б.С. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням № 585 провідного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Роздайбіда В.І. від 03.09.2019 року, затвердженого начальником Головного управління ДМС України в Одеській області, громадянина Королівства Непалу ОСОБА_1 зобов`язано покинути територію України у термін до 05.09.2019 року.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до п.7 ч.1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

За приписами ч. 1 ст. 288 КАС України позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за його позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Фактичні дані по справі свідчать про те, що відповідач не має документів, які підтверджують його законність перебування на території України та добровільно не виконав рішення про примусове повернення з України в країну походження від 03.09.2019 року, натомість допустив адміністративне правопорушення, за що був притягнутий до відповідальності (постанова ПН МОД №000133).

Такі дії відповідача можуть загрожувати суспільним інтересам у сфері охорони громадського порядку, правам і законним інтересам громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або в статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та унеможливлюють примусове видворення відповідача за межі України, судом не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в цій частині.

Що стосується звернення рішення до негайного виконання суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Аналіз наведеної норми свідчить, що звернення рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі території України є правом суду та вказана норма не передбачає обов`язку звернення його до негайного виконання в разі наявності про це клопотання сторони.

Керуючись ст.ст.12, 257, 241, 244, 246, 288, 371, КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до громадянина Королівства Непалу ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України - задоволити частково.

Примусово видворити громадянина Королівства Непалу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

В решті позовних вимогах відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Малюк В.М.