Справа № 240/10687/19
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Житомир справа № 240/10687/19

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Шуляк О.Ю.,

за участю: представника позивача - Волинця Б.О.,

відповідач у судове засідання не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

26 вересня 2019 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Житомирській області із позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 334765,94 грн, з підстав порушення податкового законодавства.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість на загальну суму 334765,94 грн зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору. Просить стягнути з ОСОБА_1 334765,94 грн податкової заборгованості.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням (викликом) учасників справи на 30 жовтня 2019 року на 12:30 та встановлено відповідачу строк для надіслання відзиву на адміністративний позов.

Відповідачу надіслана ухвала про відкриття провадження за адресою, зазначеною у позовній заяві, проте кореспонденція суду повернулася з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с.27).

У судовому засіданні суд ухвалою від 30 жовтня 2019 року, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України без виходу до нарадчої кімнати, відкладено розгляд справи на 6 листопада 2019 року на 10:00 у зв`язку із неприбуттям відповідача та необхідністю витребувати від позивача додаткові докази, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 30 жовтня 2019 року (а.с.31).

У судовому засіданні суд ухвалою від 6 листопада 2019 року, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України без виходу до нарадчої кімнати, відкладено розгляд справи на 27 листопада 2019 року на 10:00 у зв`язку із неприбуттям відповідача та необхідністю витребувати від позивача додаткові докази, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 6 листопада 2019 року (а.с.55).

6 листопада 2019 року на запит суду від адресного бюро надійшли відомості про підтвердження адреси відповідача (а.с.58).

27 листопада 2019 року представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити їх з підстав, що зазначені у позові.

Відповідач у судове засідання, призначене на 27 листопада 2019 року не прибула, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою пошти "за закінченим строку зберігання" (а.с.63).

Згідно з частиною 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судове повідомлення вручено їм належним чином.

Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Пунктом 2 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки

У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наведене, відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи належним чином та оскільки він тричі не з`являвся у судові засідання, то розгляд справи відбувається на підставі наявних у ній доказів.

Відповідач вимоги ухвали суду від 1 жовтня 2019 року у частині надіслання відзиву на адміністративний позов не виконав.

Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Судом встановлено, що контролюючим органом проведено перевірку правильності нарахування і сплати податків у зв`язку із прощенням заборгованості по кредиту.

За висновками акта перевірки №1190/06-30-13-05 від 8 жовтня 2018 року встановлено порушення відповідачем підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165, пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України (а.с.38-54).

Відповідно до акта перевірки податковим повідомленням-рішенням № від 29 листопада 2018 року нараховано податкові зобов`язання у загальній сумі 263571,29 грн (а.с.9).

Також відповідно до висновків акта перевірки №1190/06-30-13-05 від 8 жовтня 2018 року встановлено порушення ОСОБА_1 підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165, підпункту 1.1, підпункту 1.2, підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, у зв`язку з чим ОСОБА_1 нараховано грошове зобов`язання у загальній сумі 21964,28 грн згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 29 листопада 2018 року на загальну суму 21964,28 грн (а.с.11).

Крім того, за висновками акта перевірки №1190/06-30-13-05 від 8 жовтня 2018 року встановлено порушення відповідачем підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту "в" пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, на підставі чого податковим повідомленням-рішенням № від 29 листопада 2018 року на суму 170,00 грн нараховано штрафні санкції (а.с.10).

Відповідачу згідно з статтею 129 Податкового кодексу України нараховано пеню з податку на доходи фізичних осіб в сумі 45493,13 грн (а.с.14).

Разом з тим, відповідно до статті 129 Податкового кодексу України нараховано пеню з військового збору в сумі 3567,24 грн (а.с.14).

Заборгованість ОСОБА_1 зі сплати військового збору становить 25531,52 грн, з яких: 17571,42 грн - основний платіж, 4392,86 грн - штрафна санкція та 3567,24 грн - пеня (а.с.14).

Отже, за ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особам результатами річного декларування в сумі 334765,94 грн, з яких: 228428,45 грн - основний платіж, 57277,12 грн - штрафна санкція та 49060,37 грн - пеня (а.с.8).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення. крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове-повідомлення рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувались у судовому порядку, тому грошове зобов`язання, визначене у них, вважається узгодженим, в результаті чого виник податковий борг.

Абзацом першим пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Головним управлінням ДФС у Житомирській області було надіслано платнику податкову вимогу №985-51 від 29 січня 2019 року на суму 334765,94 грн (а.с.15).

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законодавством України; система оподаткування, податки і збори встановлюються виключно законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Позивачем на підтвердження суми заборгованості відповідача додано до позовної заяви зведений розрахунок сум податкового боргу (а.с.8) та розрахунок пені (а.с.14), згідно з якими заборгованість відповідача складає 334765,94 грн.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, а також те, що на час розгляду справи заборгованість не сплачена, суд задовольняє адміністративний позов.

Враховуючи положення частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 334765 грн 94 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене 02 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Д.М. Гурін