Справа № 591/5986/19
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/5986/19
Провадження № 2-а/591/310/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Савицької Яни Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 25 вересня 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2019 року відповідачем ОСОБА_2 відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відповідно до змісту якої його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП через те, що він керував транспортним засобом та не мав при собі полісу загальнообов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР України.

З оскаржуваною постановою не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що по факту інспектор УПП має право перевіряти наявність полісу лише у встановлених законом випадках, а зупинка транспортного засобу взагалі відбулась безпідставно, що свідчить про те, що позивач взагалі не був зобов`язаний пред`являти жодні документи, що встановлені ст. 126 КУпАП.

Позивач вказує на те, що згідно п. 2.1 Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху»:

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно ст.16 ЗУ «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зазначає, що випадки, передбачені законодавством чітко встановлені в ст.21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 21.2 контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

Згідно ст. 21.3 при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам, органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Враховуючи вищезазначені норми, постановою КМУ визначений обов`язок водія мати при собі поліс страхування, а законом України визначений один випадок, коли працівник Національної поліції має право перевіряти наявність зазначеного поліса у водія.

Враховуючи ту обставину, що 12 вересня 2019 року відносно нього протоколу щодо порушень ним правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод не складалося, відповідач не мав права вимагати у нього зазначений поліс.

Про це він неодноразово повідомляв відповідачу при складанні адміністративного матеріалу. Пояснював, що принципово не буде надавати відповідачу документи та поліс загальнообов`язкового страхування, оскільки це не передбачено законом.

Натомість відповідач вигадав ситуацію, що нібито він розмовляв по телефону під час керування, про що зазначив в постанові, при цьому притягнувши його до відповідальності за ст.126 КУпАП за те, що він не має страховки. Постанова за ч.2 ст.122 КУпАП відносно нього відповідачем не виносилась, оскільки доказів такого порушення у відповідача не було, це лише була форма та спосіб шантажу, щоб виманити у нього документи, що посвідчують право керування ТЗ.

Жодних на то підстав для зупинки відповідачем повідомлено не було. Метою зупинки транспортного засобу були лише перевірка документів, що є незаконним та таких випадків просто лише для перевірки законодавством не встановлено.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд скасувати постанову від 12 вересня 2019 року серії ДП018 №603542 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що винесена інспектором взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенантом поліції Савицькою Яною Миколаївною.

Ухвалою Зарічного райсуду м. Суми від 10 жовтня 2019 року у справі за вказаним адміністративним позовом відкрите провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Копія позовної заяви та доданих до неї документів направлено відповідачу разом з інформацією про процесуальні права.

28 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції Савицької Я.М., згідно якого вона вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зазначає, що близько 12.58 год. 12 вересня 2019 року в м. Суми на вул. Білопільський шлях, нею було виявлено автомобіль ВАЗ 21114, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п. 2.9 д Правил дорожнього руху, та при перевірці водій не мав при собі діючий поліс страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ ПДР.

Вона підійшла до позивача, відрекомендувалася, пояснила суть скоєного правопорушення та попросила надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, зауважень до яких не виникло.

Зазначає, що відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників" від 01.07.2004 року № 1961-ІV у редакції Закону України від 24.09.2008 р. N 586-VІ передбачено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Транспортний засіб має відповідати вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону з моменту прийняття участі в дорожньому русі.

Пунктом 21.2 ст. 21 вказаного Закону визначені органи, що здійснюють контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів:

- відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

- органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Згідно п. 21.3 ст. 21 цього Закону при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом ( п. 21.4 ст. 21 Закону).

Оскільки відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, вона попросила надати для перевірки серед інших документів визначених п. 2.1 ПДР також і поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі поліс).

Однак, станом на 12 вересня 2019 року позивач надав для перевірки поліс страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, термін дії якого закінчився в липні 2019 року, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

Вона пояснила позивачу, що він порушив вимоги п. 2.1 ґ ПДР: а саме керував транспортним засобом не маючи при собі чинного полісу, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вона роз`яснила позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення.

12 вересня 2019 року, розглянувши в присутності позивача, матеріали адміністративної справи, вона винесла постанову ДП018 № 603542 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідач оголосила постанову та вручила її копію позивачу.

Зазначає, що вона діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обґрунтовано, сумлінно, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 12 вересня 2019 року, винесеної інспектором взводу №1роти №2 батальйону УПП в Сумській області Савицькою Я.М., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. В постанові зазначено, що 12 вересня 2019 року о 12 год. 58 хв. в м. Суми по вул. Білопільський Шлях, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н. НОМЕР_2 , та користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 д ПДР та при перевірці водій не мав при собі діючий страховий поліс цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ ПДР (а.с.35).

Відповідно до п.2.1 ґ ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Закон України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (пункт 1.8 статті першої цього Закону).

Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, передбачених Законом № 1961-IV.

Згідно ч .2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Заперечуючи проти заявленого позову, позивач надав відеозапис, під час перегляду якого вбачається, що позивач був зупинений працівниками патрульної поліції з повідомленої ним підстави користування позивачем засобом зв`язку мобільним телефоном, тримаючи його в руці, з приводу чого позивач заперечував.

В той же час суду не надано письмових доказів на підтвердження складання відповідачем протоколу щодо порушення правил дорожнього руху, або оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, що згідно вимог визначених у п. 21.2 Закону № 1961- IV надає право витребування страхового полісу підрозділом Національної поліції. Не підтверджуються вказані обставини і відеозаписом, наданим відповідачем до відзиву на позов.

Таким чином відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем ПДР України.

З огляду на вказане відповідачем в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заявленого адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 241-246, 257-262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий) задовольнити.

Скасувати постанову, винесену інспектором взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Сумській області Савицькою Яною Миколаївною (місцезнаходження: 40009, м. Суми вул. Білопільське шосе, 18/1) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №603542 від 12 вересня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. та закрити справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.П.Сидоренко