Справа № 520/1972/19
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 листопада 2019 року

Київ

справа №520/1972/19

адміністративне провадження №Пз/9901/11/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Желєзного І.В., Рибачука А.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Мороз Л.Л., Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Желєзного І.В., Рибачука А.І., у зразковій справі № 520/1972/19 за позовом ОСОБА_1 до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 22.11.2019 відкрито провадження у зразковій адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

20.11.2019 ОСОБА_1 направив до Верховного Суду заяву про відвід колегії суддів Верховного Суду Мороз Л.Л., Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Желєзного І.В., Рибачука А.І.

Заява вмотивована тим, що суддя Мороз Л.Л. брала участь у розгляді касаційної скарги ОСОБА_2 у справі №1840/2926/18 (інша справа).

Крім того, судді Верховного Суду:

- по справі 820/2589/18 (інша справа) відмовили у праві подавати до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу на відмову у відкритті зразкової справи;

- дозволили, не розглядаючи справу по суті, прописати висновки для користування суддями нижчих інстанцій;

- допускали неоднакове застосування норм права та не застосовували судову практику Європейського Суду з прав людини;

- привласнюють на себе функції суддів Конституційного Суду України, скасовують висновок Конституційного Суду України;

- не зазначають у судовому рішенні суттєві аргументи, правові позиції, посилання позивачів - інвалідів чорнобиля на норми Конституції України, законів України, висновки Конституційного Суду України, судову практику Європейського Суду з прав людини, норми моралі та логіки;

- усуваються від вирішення клопотань про здійснення процесуальних дій.

Пленум Верховного Суду не виконав свого завдання, щодо однакового застосування чинного законодавства України.

Верховний Суд та Пленум Верховного Суду ігнорують приписи Протоколу №16 Європейської конвенції про захист прав людини.

Суд розглянув заяву і вважає, що підстав для відводу суддів немає.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Згідно з частиною третьою статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 36 КАС України закріплено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Проаналізувавши аргументи, якими позивач обґрунтовує заявлений відвід, колегія суддів дійшла висновку, що такі не доводять наявності обставин, які могли б за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями викликати сумнів в об`єктивності або неупередженості суддів при розгляді цієї справи.

Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Проаналізувавши аргументи, якими представник позивача обґрунтовує заявлений відвід, колегія суддів дійшла висновку, що такі не доводять наявності обставин, які могли б за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями викликати сумнів в об`єктивності або неупередженості судді при розгляді цієї справи як підстави для відводу відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України.

З огляду на наведене, суд вважає необґрунтованими заявлений ОСОБА_1 відвід суддям Верховного Суду Мороз Л.Л., Берназюку Я.О., Бучик А.Ю., Желєзногому І.В., Рибачуку А.І. від розгляду даної справи.

Керуючись статтями 36, 39-40, 248, КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Мороз Л.Л., Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Желєзного І.В., Рибачука А.І. у зразковій справі №520/1972/19 визнати необґрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Мороз Л.Л., Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Желєзного І.В., Рибачука А.І., до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви про відвід.

Зупинити провадження у справі до вирішення питання про відвід у порядку, визначеному частиною четвертою статті 40 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

Я.О. Берназюк

А.Ю. Бучик

І.В. Желєзний

А.І. Рибачук,

Судді Верховного Суду