Справа № 815/423/17
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/423/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.

за участі сторін:

представника позивача Крутенка Д.М. (за довіреністю),

представника відповідача Ткачука О.П. (за довіреністю),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду, відповідно до постанови Верховного Суду від 15.05.2018 року, на новий розгляд надійшла адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, за результатом розгляду якої позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.09.2016 року про нарахування ТОВ "ТЕДІС УКРАЇНА" до сплати грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в сумі 215 323 925 (двісті п`ятнадцять мільйонів триста двадцять три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.09.2016 року про нарахування ТОВ "ТЕДІС УКРАЇНА" до сплати грошового зобов`язання за основним платежем з податку на додану вартість в сумі 7 396 906 (сім мільйонів триста дев`яносто шість тисяч дев`ятсот шість) гривень 00 копійок та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 3 698 453 (три мільйони шістсот дев`яносто вісім тисяч чотириста п`ятдесят три) гривні 00 копійок, а всього 11 095 359 (одинадцять мільйонів дев`яносто п`ять тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 копійок;

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" суму сплаченого судового збору в розмірі 3 396 289, 26 (три мільйони триста дев`яносто шість тисяч двісті вісімдесят дев`ять гривень) 26 коп.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивач зазначає, що за результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» перевіряючими ДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС складено акт від 12.08.2016 року № 152/28-08-14/30622532/60, згідно з яким встановлено порушення позивачем:

пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на 215 323 925,00 грн.;

п. 198.5 ст. 198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість всього на суму 7 396 906,00 грн. На підставі вказаного акту перевірки,. ДПІ з обслуговування ВПП у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС були прийняті податкові повідомлення-рішення № та № від 05.09.2016 року. Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав скарги до Офісу ВПП ДФС та до ДФС України, проте, скарги позивача були залишені без задоволення.

ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» вважає податкові повідомлення-рішення необґрунтованими, незаконними, прийнятими без з`ясування фактичних обставин справи та законних підстав. Представник позивача зазначає, що висновки, зроблені відповідачем в акті перевірки обумовлюються лише наявністю порушень з боку контрагентів та інформацією з матеріалів досудових розслідувань в кримінальних справах. Висновки перевіряючих щодо порушення податкового законодавства ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» ґрунтуються не на підставі первинних бухгалтерських документів, інших достовірних та належних доказах, а на непідтверджених домислах та суперечливих показах окремих осіб про безтоварність господарських операцій позивача з його контрагентами. Єдиним доводом в підтвердження безтоварності господарських операцій, окрім посилання на Акт попередньої перевірки, є фіксування перевіряючими відсутності довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей по контрагентах ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» та ТОВ «Контакт МКС». В той же час, жодного доказу, який би свідчив про умисне сприяння позивача у здійсненні незаконної діяльності своїх контрагентів, обізнаність про дефекти в правовому статусі контрагентів, неналежне ведення бухгалтерського та податкового обліку, не оформлення або оформлення з порушенням вимог чинного законодавства України первинних документів відповідач в акті перевірки не зазначив. Представник позивача зазначає, що йому донараховано податкові зобов`язання та штрафні санкції виключно внаслідок встановлення «дефектності» його контрагентів, що є незаконним. Щодо відсутності довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей уповноважених представників Покупців, представник позивача вказує, що згідно з п.9.8. договорів поставки, укладених позивачем з ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» та ТОВ «Контакт МКС», поставка Товару здійснюється по принципу централізовано-кільцевих перевезень. Невід`ємною частиною даного договору є Додаток №1, який підписується одночасно з договором, відповідальність за інформацію, зазначену в цьому додатку несе Покупець. Про будь-які зміни інформації, наведеної у Додатку № 1 Покупець зобов`язаний повідомити Продавця шляхом укладення Додатку № 1 в новій редакції. В разі неповідомлення Продавця про зміну інформації зазначеної в Додатку № 1 - відповідальність за будь-які наслідки несе Покупець. На виконання вказаного пункту договору Сторонами було підписано Додаток №1, в якому Покупці визначили ПІБ та посади осіб, які наділені повноваженнями на отримання від Покупця (Позивача) матеріальних цінностей протягом терміну дії договору поставки. Як вбачається з Додатку №1 до договорів поставки, він (у кожному випадку) містить: дату і місце укладення, посилання на договір поставки, на підставі якого поставляються матеріальні цінності, ПІБ, посади та зразки підписів осіб, уповноважених від імені Покупця отримувати від Продавця (Позивача) матеріальні цінності та визначає термін, протягом якого вказані особи мають право від імені Покупця отримувати такі матеріальні цінності, а саме - протягом терміну дії договору. Пункт 2 Додатку №1 також передбачає обов`язок Покупця повідомляти про зміну матеріально-відповідальних осіб у триденний термін з моменту відповідних змін. Вказаний Додаток №1 підписаний уповноваженими представниками сторін та їх підписи скріплені печатками. Викладене свідчить, що Покупець у відповідності до вимог чинного законодавства уповноважив матеріально відповідальних осіб на отримання товарів від Позивача. Крім того, саме лише факт того, що певна фізична особа вчинила правочин (певні дії, що мають юридичне значення) в інтересах юридичної особи без її доручення або з перевищенням повноважень, не має наслідком нікчемності такого правочину та не може слугувати фактом підтвердження нереального характеру виконання операцій з ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» та TOB «Контакт МКС», адже таких наслідків законом не передбачено. Договори між сторонами було виконано в повному обсязі, тютюнові вироби поставлені контрагентам, а ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» та ТОВ «Контакт МКС» повністю проведена оплата за поставлений товар, що в сукупності є належними доказами реальності здійснених господарських операцій. Видаткові накладні, які оформлювалися при поставці товару покупцям та інші документи надані до перевірки, а також до суду містять всі необхідні реквізити, в тому числі і ПІБ, підписи уповноважених на прийняття матеріальних цінностей осіб, що дає змогу ідентифікувати осіб, які приймали участь в здійсненні господарської операції.

Представник позивача, також, звертає увагу суду на те, що певні недоліки в оформленні первинних документів, не можуть однозначно свідчити про нереальність господарських операцій. Представник позивача зазначає, що чинне законодавство, не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника, у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації. У зв`язку з цим, платник податків не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань. Щодо доказового значення матеріалів досудового розслідування представник позивача зазначає наступне. В Акті перевірки перевіряючі, як на доказ безтоварності господарських операцій позивача з контрагентами посилаються на Акт попередньої перевірки, яка проводилася з 05 листопада 2015 року по 22 червня 2016 року робочою групою Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області. Зокрема, в Акті перевірки, як на доказ безтоварності господарських операцій, наявні посилання на те, що відносно ПП «Торгівля та Дистрибьюція» та інших контрагентів Позивача внесені відомості до ЄРДР про вчинене кримінального правопорушення за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч. 2 ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво). Проте, в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутній вирок суду, яким було б встановлено, що ПП «Торгівля та Дистрибьюція» чи інші контрагенти Позивача здійснюють фіктивне підприємництво, а тому Відповідач не має права посилатися на факт внесення відомостей до ЄРДР, як на підставу для обґрунтування доведеності факту безтоварності операцій з контрагентами.

Відповідач також посилався в Акті, як на доказ безтоварності господарських операцій з одним із контрагентів Позивача, а саме з ПП «Торгівля та Дистрибьюція», на покази, надані в рамках вказаного вище досудового розслідування комірником ПП «Торгівля та Дистрибьюція» та землевпорядником Гостомельської селищної ради. Проте, такі твердження не відповідають дійсним обставинам справи та суперечать чинному законодавству України. Як вбачається з довідки статистики, ПП «Торгівля та Дистрибьція» здійснює наступний вид економічної діяльності: 46.39 - неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Поставка тютюнових виробів в магазин № 9 по вул. Миропільська, 4 в м. Києві відбувалась протягом серпня-грудня 2014 року згідно видаткових накладних, що підписувались уповноваженою Покупцем особою - ОСОБА_1 особисто. Перевірка повноважень ОСОБА_1 відбувалась представниками Товариства в момент відвантаження тютюнових виробів. Підпис уповноваженої на отримання тютюнових виробів особи є ідентичним як на видаткових накладних, так і та довіреностях, виписаних ПП «Торгівля та Дистрибьюція». Тобто, покази ОСОБА_1 спростовуються первинними документами, які складалися при поставці тютюнових виробів за адресою м. Київ, вул. Миропільська, 4, магазин №9 , а у перевіряючих були відсутні підстави не брати зазначені документи до уваги при складанні Акту перевірки, а також у своїх письмових поясненнях від 05 лютого 2016 року, засвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкода О.М., ОСОБА_1 виклав протилежну позицію з вказаного питання. Представник позивача зазначає, що доводи відповідача з приводу безтоварності господарських операцій позивача з ПП «Торгівля та Дистрибьюція» в період 2014-2015 років спростовуються постановами Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2016 року у справі № 815/3930/16 та від 05.10.2016 року у справі 815/3931/16. В Акті перевірки стосовно контрагента ПП «Торгівля та Дистрибьюція» також зазначається, що відповідно до показів землевпорядника Гостомельської селищної ради ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3, знаходиться автобусна зупинка з вбудованим магазином « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який належить ФОП ОСОБА_4 , а за вказаною адресою складських приміщень ніколи не було. Разом з чим, перевіряючими не враховано, що ФОП ОСОБА_4 є майновим поручителем ПП «Торгівля та Дистрибьюція», а приміщення за адресою: АДРЕСА_3 є предметом договору іпотеки від 04.09.2014 р., укладеного Товариством з ОСОБА_4 з метою забезпечення належного виконання ПП «Торгівля та Дистрибьюція» своїх зобов`язань згідно Договору поставки. Позивач вважає, що факт того, що приміщення, до якого здійснювалися поставки товару, не належить на праві приватної власності Покупцю не може бути підставою для визнання зазначених господарських операцій такими, що не здійснювалися, так як майнові права на нерухоме майно взагалі не мають жодного відношення до можливості виконання умов договору поставки.

Ухвалою суду від 20.01.2017 року відкрито провадження у справі № 815/423/17 (суддя Аракелян М.М.).

01.02.2017 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення на адміністративний позов, згідно з якими відповідач безпідставно обґрунтовує відсутність факту поставки товарів по господарським операціям між Позивачем та його контрагентами виключно на підставі отриманої податкової інформації та електронних баз даних фіскальних органів по вказаних контрагентах щодо їх незнаходження за податковою адресою, відсутності у них виробничих потужностей, відсутності достатньої кількості штатних працівників складських приміщень, без аналізу безпосередньо господарських операцій та первинної документації, які в повній мірі підтверджують реальність здійснення поставок тютюнових виробів. Кім того, позивач вважає, що відповідач неправомірно надав перевагу в якості доказів показам третіх осіб. Позивач зазначає, що у нього був відсутній обов`язок перевіряти фактичне знаходження контрагентів за адресами здійснення ними торгівлі, а щодо контрагентів ТОВ «АКСЕНТ ПРОМ», ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс», ТОВ «Марлайн Тррейд», ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія», ТОВ «АЛЕКС ГРУП» була відсутня й фізична можливість такої перевірки, оскільки вказані контрагенти забирали товар самовивозом. Представник позивача зазначає, що відповідач безпідставно та неправомірно посилається в Акті перевірки на Акт попередньої перевірки позивача Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, оскільки як на дату складання відповідачем Акту перевірки, так і на дату складання пояснень, грошове зобов`язання, визначене Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області на підставі Акта попередньої перевірки є неузгодженим та оскаржується у судовому порядку (справа № 815/7067/16).

15.02.2017 року від СДПІ з обслуговування ВПП у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС надійшли заперечення на адміністративний позов, з огляду на які за результатами позапланової виїзної документальної перевірки Товариства з обмежено відповідальністю «Тедіс Україна», Акт від 12.08.2016 № 152/28-0 14/30622532/60 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку і прибуток за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, податок на додану вартість за період з 01.10.201 по 31.12.2015, акцизного збору з роздрібного продажу підакцизних товарів за період 01.10.2015 по 31.12.2015 було встановлено наступні порушення: пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1. п. 134.1. ст.134 Податкового кодексу України, у редакції, що діє після 01.01.2015 ТОВ «Тедіс Україна» занижено податок на прибуток у сумі 215 323 925 грн., в тому числі по періодам: - за 2015 рік у сумі 215 323 925 грн.; п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, занижено податок на додану вартість на загальну суму 7 396 906 грн., в тому числі по періодам: - жовтень 2015 року - 3 602 628 грн.; - листопад 2015 року -1 677 232 грн.; - грудень 2015 року - 2 117 046 грн.; п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПКУ, ТОВ «Тедіс Україна», занижено податкове зобов`язання по акцизному податку з роздрібної торгівлі тютюновими виробами на суму 2 219 072 грн. грн., в тому числі по періодам: - жовтень 2015 року - 1 080 788 грн.; - листопад 2015 року - 503 170 грн.; - грудень 2015 року - 635 114 грн. Представник відповідача в письмових запереченнях зазначає, що під час здійснення перевірки позивача по взаємовідносинам з ПП «Торгівля та Дистрибьюція», ТОВ «Аксент Пром», ТОВ «Буд-Інсайт», ТОВ «Інтер- Пром-Сервіс», ТОВ «Марлайн Трейд», TOB «МВК Трейд», ТОВ «СТДК Компані», ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія», ТОВ «Алекс Груп», ТОВ «Арес-Термінал», ТОВ «Контакт МКС» та ТОВ «Конфорт», було встановлено, що по деяким контрагентам позивача наявна невідповідність та різноплановість між придбаними та реалізованими товарно-матеріальними цінностями/послугами, тобто фактично з придбанням одних товарів (робіт, послуг) відбувається реалізація товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) невідомого походження, що свідчить про відсутність фактичного здійснення господарських операцій, по деяким контрагентам, згідно даної податкової інформації, виявлені нереальні господарські операції з придбання/продажу товарів/послуг за звітні періоди, декларування ПДВ, охоплений узагальненою податковою інформацією, не є можливим фактичне здійснення придбання у контрагентів-постачальників сигарет та відповідно їх подальшу реалізацію контрагентам-покупцям, що в свою чергу підтверджує здійснення діяльності спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам. Також встановлено не реальність виконання операцій. Відповідач вказує, що попередньою перевіркою встановлено, що ТОВ «Тедіс Україна» в податковому та бухгалтерському обліках відображено операції з реалізації тютюнових виробів на загальну суму 1 196 381 622 грн., в тому числі ПДВ 199 396 937 грн., на адресу окремих суб`єктів господарювання, які фактично не відбулись. Будь-яких документів щодо іншого використання тютюнових виробів на суму 1 196 381 622грн. до перевірки надано не було, також, згідно даних бухгалтерського обліку, зазначені тютюнові вироби на залишках ТМЦ товариства не обліковуються - відповідно позивач не використовував зазначені тютюнові вироби в господарській діяльності. Перевіркою позивача також було встановлено, що первинні документи хоча й відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального руху ТМЦ між позивачем та деякими його контрагентами, тобто є недостовірними. Крім того, було встановлено, що позивачем реалізовано продукцію Покупцю - ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» та ТОВ «Контакт МКС» без пред`явлення їм довіреності. В видаткових накладних значиться, що товар отримано фізичною особою - ОСОБА_16 та ОСОБА_8 . відповідно, в видаткових накладних відсутні печатки (штампи) Покупця та не зазначені паспортні дані отримувача ТМЦ. Отже, на думку відповідача, надані ТОВ «Тедіс Україна» первинні документи (видаткові накладні) складені з порушенням норм чинного законодавства, та не відображають реальний рух ТМЦ між ТОВ «Тедіс Україна» та ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» і ТОВ «Контакт МКС». Проведеною перевіркою було встановлено, що на порушення пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1. п.134.1. ст.134 Податкового кодексу України ТОВ «Тедіс Україна» занижено показник у рядку 02 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)» на загальну суму 1 196 244 029 грн., в т.ч. по періодах: - за 2015- 1 196 244 029 грн. З цього перевіряючі дійшли висновку про порушення позивачем пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1. п. 134.1. ст.134 Податкового кодексу України, а саме занижено податок на прибуток у сумі 215 323 925 грн.. в тому числі по періодам - за 2015 рік у сумі 215 323 925 грн. Згідно даних перевірки вартість (собівартість) придбаних тютюнових виробів, що були використані в операціях що не є господарською діяльністю платника податку, становить 36 984 530 грн., в тому числі за жовтень 2015 року в сумі 18 013 141 грн., за листопад 2015 року в сумі 8 386 159 грн., за грудень 2015 року в сумі 10 585 231 грн. - відповідно податкові зобов`язання з ПДВ визначені у відповідності до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України становитимуть 7 396 906 грн., в тому числі за жовтень 2015 року в сумі 3 602 628 грн., за листопад 2015 року в сумі 1 677 232 грн., за грудень 2015 року в сумі 2 117 046 грн. Таким чином, перевіркою встановлено, що ТОВ «Тедіс Україна» в порушення п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, занижено податок на додану вартість на загальну суму 7 396 906 грн., в тому числі по періодам жовтень 2015 року - 3 602 628 грн., листопад 2015 року -1 677 232 грн., грудень 2015 року - 2 117 046 грн. Отже, спірні податкові повідомлення-рішення винесені податковим органом правомірно, в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а отже скасуванню не підлягають. Відповідно до постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 року у справі № 815/423/17 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (згідно листа змінила назву на Одеське управління офісу великих платників податків (ДФС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № від 05.09.2016 року та № № від 05.09.2016 року.

Стягнуто з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" судовий збір у розмірі 3396289грн. 26коп. Відповідно до ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2017 року апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15.05.2018 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2017 року у справі № 815/423/17 скасовано. Справу № 815/423/17 направлено до Одеського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

У зазначеній постанові Верховний Суд вказав: «…судами попередніх інстанцій не встановлено складу податкового правопорушення, покладеного в основу збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток, як в розрізі спірних податкових періодів (перший квартал, півріччя, три квартали, рік), так і розрізі контрагентів, а саме головне в розрізі спірних господарських операцій та елементів визначення податку, при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток. Формування витрат і доходів не досліджувалось судами взагалі. Не досліджена собівартість, її види, документи про її затвердження.

Податковий орган, поклавши в основу стан бухгалтерського обліку Товариства під час перевірки, залишив поза увагою, а суди попередніх інстанцій не оцінили документи, які визначають організацію бухгалтерського обліку відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-14.

Відтак, суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази, зокрема складові всіх податкових правопорушень наведених дослідженнями акту перевірки, внаслідок чого має місце порушення судами норм процесуального права, яке унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи…

… Податковим повідомленням-рішенням від 05 вересня 2016 року № за порушення пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 7 396 906 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3 698 453 грн. на підставі 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Склад податкового правопорушення, покладеного в основу винесення спірного податкового повідомлення-рішення, доводиться податковим органом використанням придбаних товарів не у господарській діяльності з посиланням на нереальність операцій платника податків з Товариствами з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгово-транспортна компанія» та «Контакт МКС».

За наслідком здійснення спірних господарських операцій відбулося списання позивачем собівартості реалізованих товарів на загальну суму 36 984 530 грн., в тому числі за жовтень 2015 року у сумі 18 013 141 грн., за листопад 2015 року в сумі 8 386 159 грн., за грудень 2015 року в сумі 10 585 231 грн. шляхом відображення бухгалтерським проведенням Дт 901 Кт 28.

За вказаними операціями податковим органом на підставі пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України визначено податкові зобов`язання з податку на додану вартість у загальній сумі 7 396 906 грн., в тому числі за жовтень 2015 року в сумі 3 602 628 грн., за листопад 2015 року в сумі 1 677 232 грн., за грудень 2015 року в сумі 2 117 046 грн.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку на додану вартість, серед іншого, зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, якщо такі товари призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є його господарською діяльністю.

В межах спірних відносин, обставини використання товару в межах господарських операцій судами не встановлювалось та не досліджувалось. Податковий орган не довів яким чином Товариством здійснено використання товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків….».

Відповідно до ухвали від 14.06.2018 року суддею Бжассо Н.В. прийнято до провадження справу № 815/423/17, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.07.2018 року.

03.07.2018 року від представника відповідача, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, надійшов відзив на адміністративний позов.

03.07.2018 року від представника позивача надійшло клопотання про призначення у справі економічної експертизи.

23.07.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, з огляду на яку, окрім інших доводів, представник позивача зазначив, що проведені з контрагентами, які фігурують в акті перевірки, господарські операції, Товариство відповідно до вимог законодавства зобов`язане відобразити і провело їх в бухгалтерському обліку, а саме: нарахувало дохід від реалізації тютюнової продукції при переході права власності на товар , нарахувало податкові зобов`язання з ПДВ по першій події господарської операції Товариства, відобразило взаєморозрахунки з клієнтом по особовому рахунку, списало на витрати собівартість відвантажених зі складу ТМЦ. Порушення принципів та норм ведення бухгалтерського обліку Товариством не ставиться перевіряючими під сумнів в акті перевірки. Інші доходи, товариство не отримувало та господарських операцій такого характеру не проводило.

Ухвалою суду від 30.08.2018 року клопотання представників сторін про призначення судово-економічної експертизи задоволено. Призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1.Чи підтверджується документально зазначене в Акті про результати позапланової виїзної документальної перевірки від 12.08.2016 року № 152/28-08-14/30622532/60 зниження позивачем (ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА) об`єктів оподаткуванняз податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість за господарськими операціями в період з 01.01.2015 р. до 31.12.2015 р. з його контрагентами: ПП «Торгівля та Дистрибьюція»; ТОВ «АКСЕНТ ПРОМ»; ТОВ «Буд-Інсайт»; ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс»; ТОВ «Марлайн Трейд»; ТОВ «МВК Трейд»; ТОВ «СТДК Компані»; ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія»; ТОВ «АЛЕКС ГРУП»; ТОВ «Арес-Термінал»; ТОВ «Контакт МКС»; ТОВ «Конфорт»?

2.Чи були позивачем (ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА) здійснені порушення чинного законодавства, яке регламентує ведення податкового та бухгалтерського обліку, за господарськими операціями в період з 01.01.2015 р. до 31.12.2015 р. з його контрагентами: ПП «Торгівля та Дистрибьюція»; ТОВ «АКСЕНТ ПРОМ»; ТОВ «Буд-Інсайт»; ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс»; ТОВ «Марлайн Трейд»; ТОВ «МВК Трейд»; ТОВ «СТДК Компані»; ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія»; ТОВ «АЛЕКС ГРУП»; ТОВ «Арес-Термінал»; ТОВ «Контакт МКС»; ТОВ «Конфорт»?

3.Чи правильно Позивачем було визначено валові доходи, валові витрати, об`єкт оподаткування, базу оподаткування та інші обов`язкові показники з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість за господарськими операціями в період з 01.01.2015 р. до 31.12.2015 р. з його контрагентами: ПП «Торгівля та Дистрибьюція»; ТОВ «АКСЕНТ ПРОМ»; ТОВ «Буд-Інсайт»; ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс»; ТОВ «Марлайн Трейд»; ТОВ «МВК Трейд»; ТОВ «СТДК Компані»; ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія»; ТОВ «АЛЕКС ГРУП»; ТОВ «Арес-Термінал»; ТОВ «Контакт МКС»; ТОВ «Конфорт»?

4.Чи правильно позивачем (ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА) було відображено в звіті про фінансові результати, податковій декларації з податку на прибуток та податковій декларації з податку на додану вартість зобов`язання з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість за господарськими операціями в період з 01.01.2015 р. до 31.12.2015 р. з його контрагентами: ПП «Торгівля та Дистрибьюція»; ТОВ «АКСЕНТ ПРОМ»; ТОВ «Буд-Інсайт»; ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс»; ТОВ «Марлайн Трейд»; ТОВ «МВК Трейд»; ТОВ «СТДК Компані»; ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія»; ТОВ «АЛЕКС ГРУП»; ТОВ «Арес-Термінал»; ТОВ «Контакт МКС»; ТОВ «Конфорт»?

Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21).

Провадження у справі № 815/423/17 зупинено до одержання судом результатів експертизи.

Ухвалою суду від 25.06.2019 року, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, суд поновив провадження у справі, приєднав до матеріалів справи надані у відповідності до клопотання експерта докази.

Ухвалою суду від 25.06.2019 року суд зупинив провадження у справі №815/423/17 до одержання судом результатів експертизи, призначеної судом відповідно до ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року.

17.09.2019 року на адресу суду надійшов висновок судової економічної експертизи № 18-3597/3598/3756/3757 від 30.08.2019 року.

16.10.2019 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення на адміністративний позов та клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача суму судових витрат у розмірі 56 284,80 грн., понесених позивачем при проведенні судово-економічної експертизи по справі № 815/423/17.

Ухвалою суду від 17.10.2019 року, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, суд поновив провадження у справі.

22.10.2019 року від представника відповідача надійшли заперечення на клопотання позивача щодо стягнення з податкового органу судових витрат на проведення експертизи.

Ухвалою суду від 28.10.2019 року, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, суд закрив підготовче провадження у с праві та призначив справу до судового розгляду на 06.11.2019 року.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення адміністративного позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА».

Суд вислухав думку представників сторін, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

На підставі направлень виданих СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС №369, №370, №371 від 01.07.2016 року посадовими особами СДПІ згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.78.1.4 п. 78.1 ст.78 ПК України, проведено позапланова виїзну перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС УКРАЇНА» по взаємовідносинам з ПП «Торгівля та Дистрибьюція» (код 39270131), ТОВ «Аксент Пром» (код 39369822), ТОВ «Буд-Інсайт» (код 39450826), ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» (код 38191337), ТОВ «Марлайн Трейд» (код 39425145), TOB «МВК Трейд» (код 38864259), ТОВ «СТДК Компані» (код 39675760), ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія» (код 39541635), ТОВ «Алекс Груп» (код 39274639), ТОВ «Арес-Термінал» (код 39659327), ТОВ «Контакт МКС» (код 39237335) та ТОВ «Конфорт» (код 39410872) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, податок на додану вартість за період з 01.10.2015 по 31.12.2015, акцизного збору з роздрібного продажу підакцизних товарів за період з 01.10.2015 по 31.12.2015.

За результатами перевірки складено Акт від 12.08.2016 року № 152/28-08-14/30622532/60, згідно з яким посадовими особами СДПІ встановлено порушення ТОВ «ТЕДІС Україна»:

1) пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1. п.134.1. ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, із змінами та доповненнями, у редакції, що діє після 01.01.2015, ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» занижено податок на прибуток у сумі 215 323 925 грн., в тому числі по періодам: за 2015 рік у сумі 215 323 925 грн.;

2) п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.10р. № 2755-VІ, із змінами та доповненнями, занижено податок на додану вартість на загальну суму 7 396 906 грн., в тому числі по періодам жовтень 2015 року - 3 602 628 грн., листопад 2015 року -1 677 232 грн., грудень 2015 року - 2 117 046 грн.

3) п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПКУ, ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», занижено податкове зобов`язання по акцизному податку з роздрібної торгівлі тютюновими виробами на суму 2 219 072 грн. грн., в тому числі по періодам: жовтень 2015 року - 1 080 788 грн.; листопад 2015 року - 503 170 грн.; грудень 2015 року - 635 114 грн.

15.08.2016 року ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» звернулося до СДПІ з обслуговування ВПП у м. Одесі міжрегіонального ГУ ДФС із запереченнями № 3339/ГО/ДФ до від 12.08.2016 року за №152/28-08-14/30622532/60.

29.08.2016 року ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» подало доповнення до заперечень від 15.08.2016 року, які залишились без задоволення.

05.09.2016 року СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС, на підставі Акта перевірки № 152/28-08-14/30622532/60, прийнято податкове повідомлення рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у сумі 215 323 925, 00 грн.

05.09.2016 року СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС, на підставі Акта перевірки № 152/28-08-14/30622532/60, прийнято податкове повідомлення рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 11 095 359,00 грн., у тому числі 7 396 906,00 грн. - за податковими зобов`язаннями, 3 698 453, 00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

16.09.2016 року ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» звернулося із скаргами до Офісу великих платників податків ДФС № 3614/ГО/ДФ на податкове повідомлення-рішення № від 05.069.2016 року та № 3613/ГО/ДФ на податкове повідомлення-рішення № від 05.09.2016 року, які рішенням від 11.11.2016 року №7756/10/281010433 залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення рішення № від 05.09.2016 року № від 05.09.2016 року - без змін.

21.11.2016 року ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» звернулось зі скаргами № 4867/ГО/ДФ та № 4868/ГО/ДФ до Державної фіскальної служби.

Рішенням Державної фіскальної служби України № 28607/6/99-99-11-01-01-25 від 30.12.2016 р. скарги ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 05.09.2016 р. та № - без змін.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Приписами пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років). Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно з п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Приписами п. 138.2 ст.138 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об`єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Відповідно до п.138.4, п.138.6 ст.138 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з пп.180.1.1 п.180.1 ст.180 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), платником податку є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; ґ) виключено; д) виключено; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з п.187.1 ст.187 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Приписами п.188.1 ст.188 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку. У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.5 ст.198 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.4 ст.200 ПК України (в редакції, чинній саном на час виникнення спірних правовідносин), при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Так, з огляду на зміст розділу ІІІ Акту перевірки від 12.08.2016 року № 152/28-08-14/30622532/60, ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» збільшено податкові зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств, у зв`язку із висновками відповідача щодо нереальності господарських операцій ПП «Торгівля та Дистрибьюція», ТОВ «Аксент Пром», ТОВ «Буд-Інсайт», ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс», ТОВ «Марлайн Трейд», TOB «МВК Трейд», ТОВ «СТДК Компані», ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія», ТОВ «Алекс Груп», ТОВ «Арес-Термінал», ТОВ «Контакт МКС» та ТОВ «Конфорт» за договорами поставки, згідно умов яких TOB «ТЕДІС УКРАЇНА» зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у власність наведеним вище контрагентам (Покупцям) відповідно до їх замовлення, а Покупці зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Актом перевірки зафіксовано надання позивачем видаткових накладних, виписаних ТОВ «Тедіс Україна» на адресу наведених вище контрагентів покупців, та інших документів на підтвердження здійснення господарських операцій.

Вказані висновки ґрунтуються на податковій інформації автоматизованої системи «Податковий блок» щодо зазначених вище контрагентів позивача, податковій інформації, що отримана від ОУ ДФС у Тернопільській області (листи №886/19-00-09-02 від 24.02.2016р., №37/19-00-07-0510 від 16.02.2016р., №15/19-00-07-0510 від 10.12.2015р.), наявності по контрагентах позивача кримінального провадження, яке зареєстроване за №0000119, за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст. 205 КК України, висновках акту попередньої перевірки ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (нова назва ТОВ ««ТЕДІС УКРАЇНА»») від 30.06.201бр. №2641/14-04/30622532 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.09.2015 року, в якому вказано, що позивачем в податковому та бухгалтерському обліках відображено операції з реалізації тютюнових виробів на загальну суму 1 196 381 622 грн. (в тому числі ПДВ 199 396 937 грн.), на адресу окремих суб`єктів господарювання, які фактично не відбувались. Будь-яких документів щодо іншого використання тютюнових виробів на суму 1 196 381 622 грн. до перевірки надано не було, згідно даних бухгалтерського обліку, зазначені тютюнові вироби по залишках ТМЦ товариства не рахуються - відповідно TOB «ТК «Мегаполіс-Україна» (ТОВ «Тедіс Україна») не використовувало зазначені тютюнові вироби в господарській діяльності.

В Акті перевірки від 12.08.2016 року № 152/28-08-14/30622532/60 зазначено про відсутність ПП «Торгівля та Дистрибьюція», ТОВ «Аксент Пром», ТОВ «Буд-Інсайт», ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс», ТОВ «Марлайн Трейд», TOB «МВК Трейд», ТОВ «СТДК Компані», ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія», ТОВ «Алекс Групп», ТОВ «Арес-Термінал», ТОВ «Контакт МКС» та ТОВ «Конфорт» за місцезнаходженням та відсутність у вказаних підприємств основних фондів, транспортних засобів, трудових ресурсів, неподання податкової звітності, здійснення реалізації товарів, які не відповідають номенклатурі товарів, придбаних у TOB від 12.08.2016 року № 152/28-08-14/30622532/60 (відсутність реєстрації податкових накладних на подальшу реалізацію тютюнових виробів).

Також, в Акті перевірки від 12.08.2016 року № 152/28-08-14/30622532/60 вказано, що ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» реалізувало продукцію ТОВ «Будівельно-Торгово- Транспортна Компанія» та ТОВ «Контакт МКС» без пред`явлення їм довіреності. В видаткових накладних значиться, що товар отримано фізичною особою - ОСОБА_16 та ОСОБА_8 відповідно, в видаткових накладних відсутні печатки (штампи) Покупця та не зазначені паспортні дані отримувача ТМЦ. Отже, надані ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» первинні документи (видаткові накладні) складені з порушенням норм чинного законодавства та не відображають реальний рух ТМЦ між ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» та ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» і ТОВ «Контакт МКС».

З огляду на Акт перевірки, проведеною перевіркою (з урахуванням результатів попередньої перевірки, викладених в Акті Тернопільської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від 30.0б.2016р.№2641/14- 04/30622532) встановлено, що ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» в податковому та бухгалтерському обліках підприємства відображено операції з реалізації тютюнових виробів на загальну суму 1 036 217 896,78 грн. (без ПДВ), на адресу вищенаведених суб`єктів господарювання, яка фактично не відбулась. Будь-яких документів щодо іншого використання тютюнових виробів на суму 1 036 217 896,78 грн. (без ПДВ) до перевірки надано не було. Також, згідно даних бухгалтерського обліку, зазначені тютюнові вироби на залишках ТМЦ товариства не рахуються - відповідно ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» не використовувало зазначені тютюнові вироби в господарській діяльності.

З урахуванням наведеного, перевіряючі дійшли висновку, що ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» прийняті до виконання первинні документи, які не відповідають вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку та перевіркою встановлено відсутність поставок ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» тютюнових виробів на адресу контрагентів: ПП «Торгівля та Дистрибьюція», ТОВ «Аксент Пром», ТОВ «Буд-Інсайт», ТОВ «Інтер- Пром-Сервіс», ТОВ «Марлайн Трейд», TOB «МВК Трейд», ТОВ «СТДК Компані», ТОВ «Алекс Груп, ТОВ «Арес-Термінал», ТОВ «Конфорт», ТОВ «Контакт МКС» та ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія», та як слід завищення доходів на суму 1 036 217 897 грн.

Відсутність поставок виключає можливість віднесення до складу собівартості сум витрат по безтоварним операціям у сумі 980 420 685 грн.

Також, в ході перевірки встановлено, що контрагентами ПП «Торгівля та Дистрибьюція», ТОВ «Аксент Пром», ТОВ «Буд-Інсайт», ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс», ТОВ «Марлайн Трейд», ТОВ «МВК Трейд», ТОВ «СТДК Компані», ТОВ «Алекс Груп», ТОВ «Арес-Термінал», ТОВ «Конфорт», ТОВ «Контакт МКС» та ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» на розрахункові рахунки ТОВ ««ТЕДІС УКРАЇНА», перераховані кошти у розмірі 1 252 041 678, 46 грн.

В Акті перевірки від 12.08.2016 року зазначено, що перераховані кошти у розмірі 1 252 041 678 грн. є - іншим доходом підприємства ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», який необхідно було відобразити у рядку 2240 Звіту про фінансові результати за 2015 рік. Вищезазначені-факти вплинули на формування рядків 2000, 2050, 2090, 2190, 2240 та 2290 Звіту про фінансові результати за 2015 рік.

Так, перевіркою відображеного у рядку 2000 Звіту про фінансові результати «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» показника у загальній сумі 37 722 453 000 грн. на підставі таких документів: журнали - ордери по бухгалтерським рахункам №361 «Розрахунки з покупцями», №681 «Розрахунки за авансами одержаними», №702 «Дохід від реалізацій товарів», банківські виписки, видаткові накладні - встановлено заниження задекларованого ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» показника у рядку 2000 Звіту про фінансові результати «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» на загальну суму 1 036 217 897 грн.

Перевіркою відображеного у рядку 2050 Звіту про фінансові результати «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» показника у загальній сумі 35 592 832 000 грн. на підставі таких документів: № 281 «Товари на складі», № 901 «Собівартість реалізованих товарів», №791 «Фінансовий результат», договорам (контрактів), додаткових угод на поставку товарів, товарних звітів, банківських виписок та інших первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку - встановлено завищення задекларованого ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» показника у рядку 2050 Звіту про фінансові результати «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» на загальну суму 980 420 685 грн.

Перевіркою відображеного у рядку 2240 Звіту про фінансові результати «Інші доходи» показника у загальній сумі 4 702 000 грн. на підставі таких документів: журнали - ордери по бухгалтерським рахункам №361 «Розрахунки з покупцями», №681 «Розрахунки за авансами одержаними» банківські виписки, видаткові накладні - встановлено заниження задекларованого ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» показника у рядку 2240 Звіту про фінансові результати «Інші доходи» на загальну суму 1 252 041 678 грн.

Перевіркою відображеного у рядку 2290 Звіту про фінансові результати «Фінансовий результат до оподаткування: прибуток» показника у загальній сумі 1 462 603 000 грн. встановлено його заниження на загальну суму 1 196 244 466 грн.

З огляду на зміст розділу ІІІ Акту перевірки від 12.08.2016 року № 152/28-08-14/30622532/60, ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» збільшено податкові зобов`язання за платежем податок на додану вартість та застосовано штрафні санкції, у зв`язку із висновками відповідача щодо заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 7 396 906 грн. по господарським операціям з ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія» та ТОВ «Контакт МКС» за договорами поставки, згідно умов яких TOB «ТЕДІС УКРАЇНА» зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у власність наведеним вище контрагентам (Покупцям) відповідно до їх замовлення, а Покупці зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі.

Вказані висновки ґрунтуються на податковій інформації автоматизованої системи «Податковий блок» щодо зазначених вище контрагентів позивача, податковій інформації, що отримана від ОУ ДФС у Тернопільській області (листи №886/19-00-09-02 від 24.02.2016р., №37/19-00-07-0510 від 16.02.2016р., №15/19-00-07-0510 від 10.12.2015р.), наявності по контрагентах позивача кримінального провадження, яке зареєстроване за №0000119, за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст. 205 КК України, висновках Акту попередньої перевірки ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (нова назва ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА») від 30.06.201бр. №2641/14-04/30622532 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.09.2015 року. Відповідно наданих до перевірки видаткових накладних, отримання товару зі сторони ТОВ «БТТК» відбувалось менеджером ОСОБА_10 (без печатки), але довіреності, виписаної ТОВ «БТТК», на отримання тютюнових виробів вищезазначеною особою, до перевірки не надано. У договорах, наданих до перевірки, не вказано перелік уповноважених осіб зі зразками підписів на отримання товару від ТОВ «Контакт МКС».

Перевіряючі дійшли висновку, що надані ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» первинні документи хоча й відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального руху ТМЦ між ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» та ТОВ «БТТК», та ТОВ «Контакт МКС», тобто є недостовірними.

Згідно даних перевірки вартість (собівартість) придбаних тютюнових виробів, що були використані в операціях що не є господарського діяльністю платника податку, становить 36 984 530 грн., в тому числі за жовтень 2015 року в сумі 18 013 141 грн., за листопад 2015 року в сумі 8 386 159 грн., за грудень 2015 року в сумі 10 585 231 грн. - відповідно податкові зобов`язання з ПДВ визначені у відповідності до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України становитимуть 7 396 906 грн., в тому числі за жовтень 2015 року в сумі 3 602 628 грн., за листопад 2015 року в сумі 1 677 232 грн., за грудень 2015 року в сумі 2 117 046 грн.

Перевіряючи правильність та правомірність висновків відповідача щодо порушення позивачем норм податкового законодавства ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», суд встановив наступне.

ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» та його контрагенти ПП «Торгівля та Дистрибьюція», ТОВ «Аксент Пром», ТОВ «Буд-Інсайт», ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс», ТОВ «Марлайн Трейд», TOB «МВК Трейд», ТОВ «СТДК Компані», ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія», ТОВ «Алекс Груп», ТОВ «Арес-Термінал», ТОВ «Контакт МКС» та ТОВ «Конфорт» на момент здійснення наведених в Акті перевірки господарських операцій були зареєстрованими платниками податків.

Видами діяльності ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», з огляду на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2016 року, є: діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; оптова торгівля тютюновими виробами (основний); оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами; неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки. (т.3 а.с.76-86).

Позивач має ліцензію серії НОМЕР_1 від 27.05.2016 року (дата переоформлення) на право оптової торгівлі тютюновими виробами, терміном дії з 26.12.2013 року по 26.12.2018 року (т. 3 арк. с. 93-94).

26.02.2015 року між TOB «ТК «Мегаполіс-Україна» (Продавець) та ТОВ «Контакт МКС» (Покупець) укладено договір поставки №5981-ДП/15, за умовами якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у власність Покупця, відповідно до його замовлення, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Придбаний Покупцем за цим договором Товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі Покупця на території України. (т.1 а.с.173-177).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Писарьковим Д.С., повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ТОВ «Контакт МКС», під час проведення спірних господарських операцій, мало ліцензії серії АЖ №201246 від 19.11.2015р. (термін дії з 23.11.2015р. по 23.11.2016р.) та серії АЕ №580667 від 12.02.2015р. (термін дії з 19.02.2015р. по 19.02.2016р.) на здійснення оптової та роздрібної торгівлі тютюновими виробами. (т.1 а.с.178-183).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки видаткові накладні, а також довіреності на отримання відповідного товару. Факт здійснення оплати отриманого товару у розмірі 17 117 141,24 грн. підтверджується наданими банківськими документами. (т.4 а.с.228-250, т.5 а.с.1-134).

Відповідно наданих платіжних доручень, ТОВ «Контакт МКС» за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р. перераховано кошти на рахунки ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» в загальній сумі 3 752 620,00 грн., в тому числі: листопад 2015 року - 1 280 000,00 грн., грудень 2015 року - 2 472 620,00 грн.

Взаєморозрахунки ТОВ «Контакт МКС» з ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» оформлено видатковими та податковими накладними. ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» на адресу ТОВ «Контакт МКС» за період з 01.10.2015 по 31.12.2015 виписано податкові накладні всього обсяг поставки на суму 3 127 183, 34 грн., на загальну суму 3 752 620,00 грн., на суму ПДВ - 325 436, 66 грн.

Податкові накладні на загальну суму податку на додану вартість 625 436,66 грн. були включені ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» в реєстр отриманих та виданих накладних та відповідно, нараховані податкові зобов`язання з ПДВ у листопаді 2015 року на суму 213 333,33 грн. та у грудні 2015 року у сумі 412 103,33 грн. (включено до рядка 9 Декларацій з податку на додану вартість).

19.03.2015 року між TOB «ТК «Мегаполіс-Україна» (Продавець) та ТОВ «Аксент Пром» (Покупець) укладено договір поставки № 8155-ДП/15, за умовами якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у власність Покупця відповідно до його замовлення, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі замовлення Покупця та виходячи з наявності відповідного асортименту товару на складі продавця. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома сторонами. Після переходу права власності до покупця товар поверненню не підлягає. (т.1 а.с.246-250).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Мордуєвим В.Л., повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ТОВ «Аксент Пром» під час проведення спірних господарських операцій мало ліцензію серії АЕ №580783 від 19.02.2015р. на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 19.02.2015р. по 19.02.2016р. (т.2 а.с.1-4).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки видаткові та податкові накладні, довіреності на отримання товару. Факт здійснення оплати отриманого товару в сумі 18 524 451,31 грн. підтверджується наданими банківськими документами (т.4 а.с.56-226).

13.02.2015 року між TOB «ТК «Мегаполіс-Україна» (Продавець) та ТОВ «Буд-Інсайт» (Покупець) укладено договір поставки №4751-ДП/15, за умовами якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у власність Покупця відповідно до його замовлення, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі замовлення Покупця та виходячи з наявності відповідного асортименту товару на складі продавця. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома сторонами. Після переходу права власності до покупця товар поверненню не підлягає. (т.1 а.с.232-236).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Крайняком О.О., повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ТОВ «Буд-Інсайт» під час проведення спірних господарських операцій мало ліцензію серії АЕ №580520 від 03.02.2015р. на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 03.02.2015р. по 03.02.2016р. (т.1 а.с.237-240).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки видаткові та податкові накладні, довіреності на отримання товару. Факт здійснення оплати отриманого товару в сумі 31 911 205, 94 грн. підтверджується наданими банківськими документами (т.3 а.с.139-247).

21.04.2015 року між TOB «ТК «Мегаполіс-Україна» (Продавець) та ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» (Покупець) укладено договір поставки №11910-ЗП/15, за умовами якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у Покупця відповідно до його замовлення, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Право власності на товар, що постачається, а також ризик його випадкової загибелі та випадкового пошкодження, переходить до покупця з моменту отримання товару та підписання уповноваженими сторін видаткової накладної. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома сторонами. (т.1 а.с.98-101).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Тимощенко В.О., повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» під час проведення спірних господарських операцій мало ліцензію серії АЕ №585583 від 27.03.2015р. на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 27.03.2015р. по 27.03.2016р. (т.1 а.с.103-108).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки видаткові та податкові накладні, довіреності на отримання товару. Факт здійснення оплати отриманого товару в сумі 62 535 668,92грн. підтверджується наданими банківськими документами (т.5 а.с.192-250, т.6 а.с.1-167).

22.12.2014 року між TOB «ТК «Мегаполіс-Україна» (Продавець) та ТОВ «Марлайн Трейд» (Покупець) укладено договір поставки №31496-МА/14, за умовами якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у власність Покупця відповідно до його замовлення, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома сторонами. Після переходу права власності до покупця товар поверненню не підлягає. (т.1 а.с.132-136).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором ОСОБА_17, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ТОВ «Марлайн Трейд» під час проведення спірних господарських операцій мало ліцензію № 05/81/14/1/Т-340 від 09.12.2014р. на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 17.12.2014р. по 17.12.2015р. (т.1 а.с.137-140).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки видаткові та податкові накладні, довіреності на отримання товару. (т.8 а.с.158-278).

Факт здійснення оплати отриманого товару в сумі 9 098 583,11 грн. підтверджується наданими банківськими документами, прибутковими касовими ордерами (т.23 а.с.1-17, т.22 а.с.67-251).

01.08.2014 року між TOB «ТК «Мегаполіс-Україна» (Продавець) та ПП «Торгівля та Дистрибьюція» (Покупець) укладено договір поставки №55КЕ/14/КК, за умовами якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у власність Покупця відповідно до його замовлення, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі замовлення покупця та виходячи з наявності відповідного асортименту товару на складі продавця. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома сторонами. Після переходу права власності до покупця товар поверненню не підлягає. (т.1 а.с.30-33).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором ОСОБА_12, повноваження якої підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ПП «Торгівля та Дистрибьюція» під час проведення спірних господарських операцій мало ліцензії серії АЕ №259692 від 13.08.2014р. та серії АЕ №473910 від 21.07.2014р. на здійснення оптової і роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 22.08.2014р. по 22.08.2019р. та з 25.07.2014р. по 24.07.2015р. відповідно. (т.1 а.с.34-37, 47-50).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки видаткові та податкові накладні, довіреності на отримання товару. Факт здійснення оплати отриманого товару в сумі 921 291 493,99 грн. підтверджується наданими банківськими документами. (т.2 а.с.9-16, т.10 а.с.199-251, т.11 а.с.1-251, т.12 а.с.1-250, т.13 а.с.1-251, т.14 а.с.1-246, т.15 а.с.1-274, т.16 а.с.2-250, т.17 а.с.1-251, т.18 а.с.1-250, т.19 а.с.1-170, т.22 а.с.1-66).

Суд не приймає до уваги та вважає помилковими доводи контролюючого органу щодо неможливості зберігання контрагентом отриманого від позивача товару у зазначених в первинних бухгалтерських документах місцях, оскільки вказані доводи спростовуються наявними у матеріалах справи довідками місць зберігання оптових партій тютюнових виробів, які внесено до Єдиного державного реєстру (Київська обл., смт.Гостомель, вул.Кірова, 3-Є, площа 46,9 кв.м.; м.Київ, вул.Бориспільська, 7, площа 151 кв.м., м.Київ, вул.Миропільська, 4, магазин № 9 , площа 30,6 кв.м.). (т.1 а.с.51-53).

Посилання податкового органу на зібрані у ході розслідування кримінального провадження свідчення комірника підприємства ОСОБА_1 , з огляду на які останній заперечує факт отримання тютюнових виробів від позивача, є безпідставними, оскільки спростовуються наданій товариством нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_1 від 05.02.2016 року, відповідно до якої останній підтверджує факт отримання товару від позивача. (т.1 а.с.92-93).

Також, в матеріалах справи наявні нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 07.04.2016р. та від 05.02.2016р, якими підтверджується факт здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Торгівля та Дистрибьюція» (т.1 а.с.94-97).

Крім цього, в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебували справи №815/3930/16 та №815/3931/16 за позовом ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішення № від 24.03.2016р. та № від 21.06.2016р., підставою прийняття яких також було встановлення в акті перевірки факту безтоварності господарських операцій позивача з контрагентом ПП «Торгівля та Дистрибьюція».

Під час судового розгляду даних справ судом допитано в якості свідків директора ПП «Торгівля та Дистрибьюція» ОСОБА_12 , комірника ОСОБА_1 .. керівника Київського регіонального структурного підрозділу ТОВ «Тедіс Україна» ОСОБА_18, менеджера зі збуту ОСОБА_15 , які приймали безпосередню участь у господарських операціях з поставки тютюнових виробів та які підтвердили фактичне постачання позивачем ПП «Торгівля та Дистрибьюція» протягом 2014-2015р.р. тютюнових виробів, конкретизувавши умови, підстави та порядок їх поставки.

Постановами Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2016р. у справі №815/3930/16 та від 05.10.2016р. у справі №815/3931/16, які набрали законної сили, адміністративні позови ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» про скасування податкових повідомлень-рішення № від 24.03.2016р. та № від 21.06.2016р. задоволено.

Таким чином, безтоварність господарських операцій позивача з ПП Торгівля та Дистрибьюція» в період 2014-2015 р. спростовується постановами Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2016 р. у справі № 815/3930/16 та від 05.10.2016 р. у справі №815/3930/16 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а в даній справі відповідач спирається на аналогічні судження та припущення стосовно взаємовідносин позивача з цими ж контрагентами.

23.04.2015 року між TOB «ТК «Мегаполіс-Україна» (Продавець) та TOB «МВК Трейд» (Покупець) укладено договір поставки №12110-ДП/15, за умовами якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у власність Покупця відповідно до його замовлення, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Покупець приймає товар у відповідності до вимог законодавства, згідно з супровідними документами. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома сторонами. (т.1 а.с.215-220).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором ОСОБА_19, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. TOB «МВК Трейд» під час проведення спірних господарських операцій мало ліцензію серії АЕ №605598 від 20.04.2015р. на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 21.04.2015р. по 21.04.2016р. (т.1 а.с.221-224).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки видаткові та податкові накладні. Факт здійснення оплати отриманого товару в сумі 49 350 608,98 грн. підтверджується наданими банківськими документами (т.7 а.с.76-251, т.8 а.с.2-157).

30.01.2015 року між TOB «ТК «Мегаполіс-Україна» (Продавець) та ТОВ «Алекс Групп» (Покупець) укладено договір поставки №3182-ДП/15, за умовами якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у власність Покупця відповідно до його замовлення, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар па умовах, зазначених у цьому договорі. Поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі замовлення Покупця. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома сторонами. (т.1 а.с.200-204).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором ОСОБА_20, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ТОВ «Алекс Групп» під час проведення спірних господарських операцій мало ліцензію серії АЕ №580345 від 23.01.2015р. на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 26.01.2015р. по 26.01.2016р. (т.1 а.с.206-209).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки видаткові та податкові накладні. Факт здійснення оплати отриманого товару в сумі 10 692 015,07 грн. підтверджується наданими банківськими документами (т.6 а.с.226-251, т.7 а.с.1-74).

02.04.2015 року між TOB «ТК «Мегаполіс-Україна» (Продавець) та ТОВ «Арес-Термінал» (Покупець) укладено договір поставки №9995-ДП/15, за умовами якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у власність Покупця відповідно до його замовлення, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Покупець приймає товар у відповідності до вимог законодавства, згідно з супровідними документами. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома сторонами. (т.1 а.с.188-192).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором ОСОБА_21, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ТОВ «Арес-Термінал» під час проведення спірних господарських операцій мав ліцензію серії АЕ №602777 від 27.03.2015р. на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 27.03.2015р. по 27.03.2016р. (т.1 а.с.193-196).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки видаткові та податкові накладні. Факт здійснення оплати отриманого товару в сумі 2 824 603,10 грн. підтверджується наданими банківськими документами (т.4 а.с.1-54).

12.05.2015 року між TOB «ТК «Мегаполіс-Україна» (Продавець) та ТОВ «Конфорт» (Покупець) укладено договір поставки №13540-ДП/15, за умовами якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у власність Покупця відповідно до його замовлення, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Право вибору умов постачання товару залишається за продавцем. Покупець приймає товар у відповідності до вимог законодавства, згідно з супровідними документами. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома сторонами. Після переходу права власності до покупця товар поверненню не підлягає. (т.1 а.с.159-163).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором ОСОБА_22, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ТОВ «Конфорт» під час проведення спірних господарських операцій мав ліцензію серії АЕ №602997 від 10.04.2015р. на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 14.04.2015р. по 14.04.2016р. (т.1 а.с.164-167).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки видаткові та податкові накладні. Факт здійснення оплати отриманого товару в сумі 10 061 395,68 грн. підтверджується наданими банківськими документами (т.6 а.с.169-224).

08.06.2015 року між TOB «ТК «Мегаполіс-Україна» (Продавець) та ТОВ «СТДК Компані» (Покупець) укладено договір поставки №15938-МА/15, за умовами якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у власність Покупця відповідно до його замовлення, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі замовлення Покупця та виходячи з наявності відповідного асортименту товару на складі продавця. Покупець приймає товар у відповідності до вимог законодавства, згідно з супровідними документами. Право власності на товар, що постачається, а також ризик його випадкової загибелі та випадкового пошкодження, переходить до покупця з моменту отримання товару та підписання уповноваженими сторін видаткової накладної. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома сторонами. (т.1 а.с.117-121).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Семіволом Я.В., повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ТОВ «СТДК Компані» під час проведення спірних господарських операцій мало ліцензію № 05/81/14/1/Т-160 від 27.05.2015р. на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 04.06.2015р. по 04.06.2016р. (т.1 а.с.122-125).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки видаткові та податкові накладні. Факт здійснення оплати отриманого товару в сумі 7 577 636,74грн. підтверджується наданими банківськими документами (т.5 а.с.136-190, т.23 а.с.18-26).

05.08.2015 року між TOB «ТК «Мегаполіс-Україна» (Продавець) та ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія» (Покупець) укладено договір поставки №21686-ЗП/15, за умовами якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби у власність Покупця відповідно до його замовлення, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Придбаний Покупцем за цим договором Товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі Покупця на території України. Факт поставки Товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома Сторонами, Покупець не вправі передавати свої права та обов`язки по договору третім особам без попередньої письмової згоди на те Продавця. (т.1 а.с.144-148).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Кришталь С.В., повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій. ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія» під час проведення спірних господарських операцій мало ліцензію серії АЕ №669699 від 22.06.2015р. на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 01.07.2015р. по 01.07.2016р. (т.1 а.с.149-154).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки видаткові та податкові накладні. Факт здійснення оплати отриманого товару в сумі 43 640 917,24 грн. підтверджується наданими банківськими документами. (т.9 а.с.1-251, т.10 а.с.1-197).

Відповідно до наданих платіжних доручень ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія» за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р. перераховано кошти на рахунки ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» в загальній сумі 47 268 204, 06 грн., в тому числі: жовтень 2015 року-23 246 751,03 грн., листопад 2015 року - 10 028 352,03 грн., грудень 2015 року - 13 993 101,00 грн. Взаєморозрахунки ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія» з ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» оформлено видатковими та податковими накладними.

З огляду на матеріали справи, на адресу ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія» за період з 01.10.2015 по 31.12.2015 ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» виписано податкові накладні на загальну суму 46 271 204, 98грн., сума ПДВ 7 711 867, 52 грн. Податкові накладні на загальну суму податку на додану вартість 7 711 867,52 грн. були включені ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» в реєстр отриманих та виданих накладних та, відповідно, нараховані податкові зобов`язання з ПДВ у жовтні 2015 року на суму 3 874 458,67 грн., у листопаді 2015 року на суму 1 671 892,01 грн. та у грудні 2015 року у сумі 2 165 516,84 грн. (включено до рядка 9 Декларацій з податку на додану вартість). ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» на адресу ТОВ «БТТК» за період з 01.10.2015 по 31.12.2015 виписано видаткові накладні всього за період з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року на загальну суму 43 640 917 грн.

Суд вважає безпідставними посиланнями контролюючого органу, як на підставу для визнання безтоварними господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» та ТОВ «Контакт МКС», на відсутність у осіб, які отримували товар, що поставлявся на адресу вказаних контрагентів позивачем, довіреностей, оскільки відповідно до п. 9.8. договорів поставки, укладених Позивачем з ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» та ТОВ «Контакт МКС», поставка Товару здійснюється по принципу централізовано-кільцевих перевезень. Невід`ємною частиною даного договору є Додаток №1, який підписується одночасно з договором, відповідальність за інформацію зазначену в цьому додатку несе Покупець. Про будь-які зміни інформації наведеної у Додатку№1 Покупець зобов`язаний повідомити Продавця шляхом укладення Додатку №1 в новій редакції. На кожну торгову точку можливим є оформлення окремих Додатків №1. В разі не повідомлення Продавця про зміну інформації зазначеної в Додатку №1 - відповідальність за будь-які наслідки несе Покупець. Покупець гарантує і підтверджує, що в будь - якому разі, видаткова накладна, підписана від імені Покупця і передана Покупцем (безпосередньо чи через представника Покупця) Продавцю (представнику Продавця) - є видатковою накладною, яка підписана належним чином від імені Покупця, особою, яка має для цього всі необхідні повноваження. Сторони домовились про те, що обов`язок (і всі ризики, пов`язані з неналежним виконання цього обов`язку) здійснення контролю за тим, щоб видаткова накладна була підписана від імені Покупця уповноваженою особою покладається на Покупця, а Продавець звільняється від обов`язку і необхідності доводити факт підписання видаткової накладної, від імені Покупця уповноваженою особою. За Продавцем залишається право прийняти в односторонньому порядку рішення про перехід на відпуск Товарів Покупцю на підставі довіреностей.

На виконання вказаного пункту договору Сторонами було підписано Додаток №1 в якому Покупці визначили ПІБ та посади осіб, які наділені повноваженнями на отримання від Покупця (Позивача) матеріальні цінності протягом терміну дії договору поставки.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаного пункту договору №21686-ЗП/15 від 05.08.2015р. Сторонами підписано Додаток №1, в якому Покупці визначили ПІБ та посади осіб, які наділені повноваженнями на отримання від Покупця (Позивача) матеріальні цінності протягом терміну дії договору поставки. (т.1 а.с.148).

Викладене свідчить про те, що ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія», у відповідності до вимог чинного законодавства, уповноважив матеріально відповідальних осіб на отримання товарів від позивача. Крім цього, суд зазначає, що відсутність довіреностей у осіб, які від імені контрагентів позивача отримують товар, не є підтвердженням безтоварності господарських операцій, оскільки обов`язковість наявності у вказаних осіб довіреностей не передбачена ані умовами договорів, ані нормами чинного законодавства.

Щодо посилань перевіряючих в Акті перевірки на податкову інформацію щодо контрагентів позивача та на наявність щодо контрагентів позивача кримінального провадження № 0000119 за попередньою кваліфікацією згідно з ч. 2 ст. 205 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови старшого слідчого другого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області від 15.03.2018 року кримінальне провадження № 0000119 від 22.12.2015 року закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях невстановлених осіб, а також, службових осіб Антимонопольного комітету України складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 2,1 ст. 364 КК України.

Відповідно до ст. 83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є, зокрема, судові рішення.

Згідно ст. 369 КК України, судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відсутність вироку суду, який би підтверджував фіктивність діяльності контрагентів позивача, наявність постанови про закриття кримінального провадження № 0000119, у зв`язку із відсутністю в діях невстановлених осіб складів кримінальних правопорушень свідчать про безпідставність тверджень відповідача, з посиланням на наявність кримінального провадження № 0000119, щодо безтоварності господарських операцій.

Суд зазначає, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Слід, також, зазначити, що висновки, викладені в акті перевірки, порушують закріплений в Конституції України принцип персональної відповідальності, відповідно до якого суб`єкт господарювання не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів, а може бути притягнений до юридичної відповідальності лише за власні правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Такі висновки суду відповідають висновкам щодо персональної відповідальності платника податків, які наведені у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2019 року у справі №810/4559/15.

Суд зазначає, що недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій не спростовано, як і не зазначено жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами договорів поставки товари контрагентами позивача не отримано.

Також, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на інформацію щодо контрагентів позивача, зафіксовану в Акті попередньої перевірки ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» від 30.06.201бр. №2641/14-04/30622532 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 30.09.2015р., оскільки, суд вважає що таким відомостям надано правову оцінку в постанові Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2017р. по справі №815/7067/16, яку ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017р. залишено без змін, за результатами розгляду позову ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» про скасування податкових повідомлень-рішень від 12 липня 2016 року № та від 13 липня 2016 року № , прийнятих на підставі акту від 30.06.201бр. №2641/14-04/30622532.

Податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Такі висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, що наведені у постанові від 29 березня 2019 року у справі № №808/3412/16.

Відповідач в Акті перевірки та під час судового розгляду не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов`язкових реквізитів. Податковий орган безпосередньо не досліджував первинні документи, які оформлялись по господарським операціям з поставки позивачем товарів на адресу його контрагентів.

Окрім того, відповідачем не надано доказів щодо наявності дефектів у правовому статусі контрагентів позивача, зокрема відсутності реєстрації їх як платників податку на додану вартість або припинення як юридичних осіб на час укладання та виконання угод.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов`язкові реквізити.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Відповідно до пп.2.1, пп.2.2 п.2 Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Наказом Мінфіну від 29.11.1999 р. № 290 затверджене Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» (далі - Положення 15) пункт 5 якого визначає, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Пунктом 6 Положення 15 визначено суми, які не визнаються доходом, в тому числі: Сума податку на додану вартість, акцизів, інших податків і обов`язкових платежів, що підлягають перерахуванню до бюджету й позабюджетних фондів. Сума попередньої оплати продукції (товарів, робіт, послуг). Сума авансу в рахунок оплати продукції (товарів, робіт, послуг).

Згідно з п. 7 Положення 15, визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Наказом Мінфіну від 31.12.1999 р. № 312 затверджене Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (далі - Положення 16) пункт 5 якого визначає, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Пунктом 6 Положення 16 передбачено, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Згідно з п. 7 Положення 16, витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

З огляду на звітну податкову декларацію з податку на прибуток ТОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» за 2015 рік (т. 26 арк. с. 173-181), підприємством задекларовано: дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку у сумі 37 765 035 224 грн. (рядок 01), фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності у сумі грн. (рядок 02), різниці, які виникають відповідно до ПК України у сумі 4 474044 грн. (рядок 03РІ), об`єкт оподаткування у сумі 1 467 077 481 грн. (рядок 04), податок на прибуток (за ставкою 18%) - 264 073 947 грн. (рядок 06).

Суд зазначає, що наведені дані податкової декларації з податку на прибуток ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» відповідають даним Звіту про фінансові результати (форма № 2) за відповідний період ( т. 26 а.с. 189), що підтверджується висновком судової економічної експертизи № 18-3597/3598/3756/3757 від 30.08.2019 року.

Згідно з п. 10 Положення 16, собівартість реалізованих товарів визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси".

Наказом Мінфіну від 20.10.99 N 246 затверджене Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" (далі - Положення 9) пункт 9 якого визначає , що первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат: суми, що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю) за вирахуванням непрямих податків; суми ввізного мита; суми непрямих податків у зв`язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству; транспортно-заготівельні витрати (затрати на заготівлю запасів, оплата тарифів (фрахту) за вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування запасів усіма видами транспорту до місця їх використання, включаючи витрати зі страхування ризиків транспортування запасів). Сума транспортно-заготівельних витрат, що узагальнюється на окремому субрахунку рахунків обліку запасів, щомісячно розподіляється між сумою залишку запасів на кінець звітного місяця і сумою запасів, що вибули (використані, реалізовані, безоплатно передані тощо) за звітний місяць. Сума транспортно-заготівельних витрат, яка відноситься до запасів, що вибули, визначається як добуток середнього відсотка транспортно-заготівельних витрат і вартості запасів, що вибули, з відображенням її на тих самих рахунках обліку, у кореспонденції з якими відображено вибуття цих запасів. Середній відсоток транспортно-заготівельних витрат визначається діленням суми залишків транспортно-заготівельних витрат на початок звітного місяця і транспортно-заготівельних витрат за звітний місяць на суму залишку запасів на початок місяця і запасів, що надійшли за звітний місяць. Приклади розподілу транспортно-заготівельних витрат наведені в додатку до Положення (стандарту) 9; ( Абзац шостий пункту 9 із змінами, внесеними згідно з Наказом Мінфіну N 15 ( z0089-00 ) від 28.01.2000; в редакції Наказу Мінфіну N 131 ( z0359-00 ) від 14.06.2000; із змінами, внесеними згідно з Наказом Мінфіну N 304 ( z0905-00 ) від 30.11.2000 ) інші витрати, які безпосередньо пов`язані з придбанням запасів і доведенням їх до стану, в якому вони придатні для використання у запланованих цілях. До таких витрат, зокрема, належать прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати підприємства на доопрацювання і підвищення якісно технічних характеристик запасів. Абзац сьомий пункту 9 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів N 1396.

У разі, якщо на момент оприбуткування запасів неможливо достовірно визначити їх первісну вартість, такі запаси можуть оцінюватися та відображатися за справедливою вартістю з наступним коригуванням до первісної вартості.

Відповідно до п. п. 7.7, 7.8 Облікової політики ТОВ «ТК «Мегаполіс-Україна», що затверджена наказом № 648-ОД від 23.12.2013 року, у разі продажу чи іншому вибутті запасів застосовувати такі методи їх оцінки6 - товарів на складі - середньозваженої собівартості.

Оцінка за середньозваженою собівартості проводиться щодо кожної одиниці товарів діленням сумарної вартості залишку таких товарів на початок звітного місяця і вартості одержаних у звітному місяці товарів на сумарну кількість товарів на початок звітного місяця і одержаних у звітному місяці запасів.

Суд зазначає, що з огляду на висновок судової економічної експертизи № 18-3597/3598/3756/3757 від 30.08.2019 року (т.LI а.с.177-257, експертне дослідження с додатками) враховані при визначенні фінансового результату та об`єкту оподаткування податком на прибуток ТОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» за 2015 рік показники доходів підприємства «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) відповідає даним картки аналізу по рахунку бухгалтерського обліку 791 «Результат операційної діяльності», показники витрат підприємства «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» відповідають даним карток аналізу по рахункам бухгалтерського обліку 28 «Товари» та 791 «Результат операційної діяльності».

Також, з огляду на висновок судової економічної експертизи № 18-3597/3598/3756/3757 від 30.08.2019 року, при дослідженні даних регістрі аналітичного бухгалтерського обліку ТОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» по балансовим рахункам 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» та 643 « Податкові зобов`язання» встановлено, що за даними бухгалтерського обліку відображено постачання на адресу 12 контрагентів позивача, що вказані в акті перевірки, товару, що відображено кореспонденції рахунків бухгалтерського обліку Д-т 361 К-т 70 на загальну суму 1 243 461 476,12 грн., в т. ч. ПДВ - Д-т 702 К-т 643 на загальну суму 207 243 578,73 грн. Також, в регістрах бухгалтерського обліку відображено дані щодо проведення оплати за поставлений на адресу вказаних підприємств товарів.

З огляду на висновок судової економічної експертизи № 18-3597/3598/3756/3757 від 30.08.2019 року, експертами зроблено висновок, що задекларовані позивачем у податковій декларації з податку на прибуток підприємства - доходи і витрати, в Деклараціях з податку на додану вартість - податкові зобов`язання, в період, зазначений в акті перевірки від 12.08.2016 року № 152/28-08-14/30622532/60 за господарськими операціями з контрагентами: ПП «Торгівля та Дистрибьюція», ТОВ «Аксент Пром», ТОВ «Буд-Інсайт», ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс», ТОВ «Марлайн Трейд», TOB «МВК Трейд», ТОВ «СТДК Компані», ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія», ТОВ «Алекс Груп», ТОВ «Арес-Термінал», ТОВ «Контакт МКС» та ТОВ «Конфорт», відповідають нормам діючого законодавства України:

- п.134.1.1 п. 134 ст. 134 ПК України, Положенням (Стандартам) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затв. Наказом МФУ 29.11.1999 № 290, 16 «Витрати», затв. Наказом МФУ від 31.12.1999 № 318, 9 «Запаси», затв. Наказом МФУ № 246 від 20.10.1999 року;

- п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, наказу МФУ № 966 від 23.09.2014 року «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість»;

- ст. 8 та ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»,

- п. 2.4 та п. 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затв. Наказом МФУ від 24.05.1995 року № 88.

Таким чином, суд робить висновок про безпідставність та необґрунтованість доводів відповідача з приводу безтоварності операцій ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» з контрагентами ПП «Торгівля та Дистрибьюція», ТОВ «Аксент Пром», ТОВ «Буд-Інсайт», ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс», ТОВ «Марлайн Трейд», TOB «МВК Трейд», ТОВ «СТДК Компані», ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія», ТОВ «Алекс Груп», ТОВ «Арес-Термінал», ТОВ «Контакт МКС» та ТОВ «Конфорт», оскільки вказані операції підтверджуються первинними документами, що оформлені у відповідності до вимог законодавства та належним чином відображені у бухгалтерському обліку підприємства.

Суд зазначає, що враховуючи висновок суду про реальність господарських операцій ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», безпідставними та такими, що не відповідають дійсності є доводи відповідача щодо використання позивачем товарів в операціях, що не є господарською діяльністю позивача, оскільки в акті перевірки такі доводи стосувалися саме товару, який поставлявся на адресу вищевказаних контрагентів за договорами поставки.

Також, помилковими є висновки відповідача, що позивачем занижено показники чистого доходу від реалізації продукції, показника інші доходи та завищено показники собівартості реалізованої продукції, оскільки такі висновки зроблені відповідачем у зв`язку із визнанням відповідачем безтоварними операцій ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» з контрагентами ПП «Торгівля та Дистрибьюція», ТОВ «Аксент Пром», ТОВ «Буд-Інсайт», ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс», ТОВ «Марлайн Трейд», TOB «МВК Трейд», ТОВ «СТДК Компані», ТОВ «Будівельно-торгово-транспортна компанія», ТОВ «Алекс Груп», ТОВ «Арес-Термінал», ТОВ «Контакт МКС» та ТОВ «Конфорт».

Кошти отримані від покупців ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» не можна віднести до складу інших доходів, не пов`язаних з операційною діяльністю підприємства, оскільки ці кошти - це дохід (виручка) від реалізації продукції згідно з п. 8 Положення 15.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 396 289,26 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 23905 від 12.01.2017.2019 року.

Також, позивач сплатив 56 284,80 грн. за проведення Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України судової економічної експертизи згідно з ухвалою суду від 30.08.2018 року, що підтверджується належним чином посвідченою копією платіжного доручення № 99141 від 11.12.2018 року.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача з приводу стягнення з відповідача на корить позивача витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, оскільки КАС України передбачає, що у випадку задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, на користь такої сторони стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень всі судові витрати, у тому числі й щодо проведення експертизи.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби № від 05.09.2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби № від 05.09.2016 року.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" ( ) судовий збір у розмірі 3 396 289 грн. 26 копійок.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" ( ) суму судових витрат у розмірі 56 284 грн. 80 копійок за проведення судово-економічної експертизи.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" (, адреса: проспект Шевченка, 4 А, м. Одеса, 65044).

Відповідач - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (, адреса: вул. Дегтярівська, будинок 11 Г, м. Київ, 04119).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 29.11.2019 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.