Справа № 804/4781/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
21 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 804/4781/17
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
заяву Громадської організації «Платформа Громадський контроль» про накладення на керівника Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради штрафу за невиконання рішення суду у справі № 804/4781/17
за позовом Громадської організації «Платформа Громадський контроль»
до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
Громадська організація «Платформа Громадський контроль» звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Дніпроводоканал», в якому просило:
визнати протиправною бездіяльність розпорядника публічної інформації - Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради щодо ненадання та неоприлюднення у встановленому порядку інформації про комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, а саме: прізвища, ім`я, по батькові всіх осіб, які працювали на підприємстві;
зобов`язати Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надати Громадській організації «Платформа Громадський Контроль» інформацію про штатний розпис Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради станом на 20 лютого 2014 року та 20 січня 2017 року із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові всіх осіб які працювали на підприємстві у зазначені дати, та оприлюднити таку інформацію на офіційному Інтернет-порталі Дніпровської міської ради у відповідному розділі.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2017 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року у справі №804/4781/17 скасовано. Позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність розпорядника публічної інформації - Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради щодо ненадання та неоприлюднення у встановленому порядку інформації про Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, а саме: прізвища, ім`я, по батькові всіх осіб, які працювали на підприємстві.
Зобов`язано Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надати Громадській організації «Платформа Громадський Контроль» інформацію про штатний розпис Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради станом на 20 лютого 2014 року та 20 січня 2017 року із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові всіх осіб, які працювали на підприємстві у зазначені дати, та оприлюднити таку інформацію на офіційному Інтернет-порталі Дніпровської міської ради у відповідному розділі.
Постановою Верховного суду від 19.09.2019 постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 залишено без змін.
Громадською організацією «Платформа Громадський контроль» подано заяву в порядку ст. 382 КАС України, в якій заявник просить перевірити виконання судового рішення у справі №804/4781/17 та накласти на керівника Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради штраф за невиконання рішення суду.
Заява обґрунтована тим, що відповідачем навмисно не виконується рішення суду. Перевіряючи виконання рішення суду, державним виконавцем в рамках виконавчого провадження №55695253 прийнято постанову від 27.032018 про накладення на відповідача (боржника) штрафу за невиконання рішення суду (ненадання будь-якої інформації). Після повторної перевірки виконання рішення суду державним виконавцем 18.04.2018 складено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав невиконання боржником постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 у справі № 804/4781/17. Станом на дату подання заяви (29.05.2018) рішення суду не виконано, у зв`язку з чим позивач звернувся за захистом свої прав в порядку ст. 382 КАС України.
Суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
За змістом статті 382 КАС України судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.
У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Законодавець, розмежовуючи види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме Кодекс адміністративного судочинства України передбачає декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (ст. 382 КАС України); 2) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання (ст. 383 КАС України), 3) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, приватного виконавця (ст. 287 КАС України).
За приписами частини 8 цієї статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.
Зазначені норми кореспондуються з положенням частини 6 статті 245 цього Кодексу, згідно з якими у випадках, визначених у частинах 3 - 5 цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.
Відповідно до ч.1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Ця норма кореспондується з положенням п. 1 ч. 6. ст. 246 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення та положення підпункту «ґ» п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, відповідно до якого постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом суду та вирішується на його розсуд.
Згідно постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України» № 3 від 13.03.2017, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).
Аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.
Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.
Діюче процесуальне законодавство не містить можливості після розгляду справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанції вирішувати питання про встановлення судового контролю.
Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття судового рішення у справі.
Відповідно до ч. 2, 4 статті 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, у разі подання звіту або в разі його не подання, суд ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти штраф.
Застосування ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Вказаний висновок викладений в постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Так, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.
При цьому, зазначені питання розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту.
Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.
При цьому накладенню на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу в розумінні наведених норм має передувати розгляд звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду. Також застосування вказаного заходу судового контролю перебуває у наслідковому зв`язку з неподанням такого звіту.
В даному випадку суд, ухвалюючи судове рішення в адміністративній справі постанову від 15.11.2017 у справі № 804/4781/17 не зобов`язував відповідача, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Наведене вище свідчить про відсутність умови для притягнення особи до відповідальності, а тому суд дійшов висновку про неможливість накладення штрафу у відповідності до вимог ст. 382 КАС України на керівника Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради штраф за невиконання рішення суду.
Керуючись ст.ст. 321, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд, -
Відмовити у задоволенні заяви Громадської організації «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про встановлення судового контролю та накладення штрафу за невиконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 у справі № 804/4781/17.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко