Справа № 1540/4702/18
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4702/18
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Єщенка О.В. та Шевчук О.А.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1 , його представника - Багрій-Шахматової Тетяни Леонідівни, представника виконкому Одеської міської ради - Слободяник Ілони Сергіївни, представника Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - Малаховської Юлії Валеріївни та представника ОСОБА_5 - Гун Олександра Вікторовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приморської районної державної адміністрації, виконкому Одеської міської ради, за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, за участі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приморської районної державної адміністрації, виконкому Одеської міської ради, за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, за участі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування розпоряджень Жовтневої районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради №1010 від 15 жовтня 1999 року та Приморської районної державної адміністрації №2213 від 08 вересня 2006 року.

Ухвалою суду від 20 червня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині визнання недійсним та скасування розпорядження Жовтневої районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради №1010 від 15 жовтня 1999 року було залишено без розгляду за клопотанням позивача.

06 травня 2019 року від представника відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради надійшла заява про залишення решти адміністративного позову без розгляду.

Також, 20 травня 2019 року від представника третьої особи ОСОБА_5 надійшло клопотання про залишення решти позову без розгляду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року заяви представника відповідача та представника третьої особи було задоволено. Суд залишив без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №2213 від 08 вересня 2006 року «Про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , під нежитлове приміщення - клуб - кафе, з улаштуванням фасадного входу».

Не погоджуючись з даною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що ухвалу судом першої інстанції винесено з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Приймаючи спірну ухвалу, суд першої інстанції вважав, що позивачу було відомо про порушення його прав ще до прийняття Верховним Судом постанови від 15 лютого 2018 року у справі № 2а-587/10/2012, про що свідчить його звернення разом з ОСОБА_6 до Приморського районного суду м. Одеси з аналогічним позовом у 2012 році, в той час як розпорядження №2919 від 20 листопада 2006 року було чинним.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками та зазначає, що положеннями статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З аналізу наведеного та в контексті даних спірних правовідносин вбачається, що відправною точкою для обчислення перебігу строків звернення до суду є момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів шляхом прийняття відповідного рішення суб`єктом владних повноважень, існування якого у часі та, відповідно, його чинність, є передбачуваними.

Так, судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 08 вересня 2006 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради прийнято розпорядження №2213 «Про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , під нежитлове приміщення-кафе з улаштуванням фасадного входу», яким вирішено вважати прийнятим в експлуатацію реконструйоване нежитлове приміщення - клуб-кафе, загальною площею 152,7 м2, яке розташоване в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого в цілому є ОСОБА_7 ; переоформити ОСОБА_7 , в установленому порядку правоустановчі документи на вказане реконструйоване нежитлове приміщення - клуб-кафе; присвоїти реконструйованому приміщенню №550.

Разом з тим, 20 листопада 2006 року Приморською районною державною адміністрацією прийнято розпорядження №2919 «Про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації від 8 вересня 2006 року №2213 «Про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , під нежитлове приміщення клуб-кафе з улаштуванням фасадного входу», яким, на підставі скарг мешканців вказаного будинку вирішено:

- скасувати розпорядження Приморської районної адміністрації від 8 вересня 2006 року № 2213 «Про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , під нежитлове приміщення - клуб-кафе з улаштуванням фасадного входу»;

- зобов`язати ОСОБА_7 до 20 грудня 2006 року привести реконструйовану квартиру згідно з проектом забудови.

Колегія суддів зазначає, що предметом оскарження по даній справі є саме вищезазначене розпорядження від 08 вересня 2006 року №2213, яке, за доводами позивача, порушує його права та інтереси. Водночас, з прийняттям 20 листопада 2006 року Приморською районною державною адміністрацією розпорядження №2919 «Про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації від 8 вересня 2006 року № 2213, підстава для звернення до суду з позовом про скасування розпорядження від 08 вересня 2006 року №2213 перестала існувати, оскільки таке розпорядження було скасоване іншим розпорядженням.

Пізніше, 05 грудня 2006 року ОСОБА_7 звернулась до суду з адміністративним позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому просила скасувати як незаконне розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 20 листопада 2006 року №2919 «Про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 08 вересня 2006 року за №2213 «Про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , під нежитлове приміщення-клуб-кафе з улаштуванням фасадного входу».

21 березня 2007 року Приморський районний суд м.Одеси (суддя Кравчук Т.С.) ухвалив постанову, якою вказану позовну заяву задовольнив у повному обсязі.

19 вересня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд зазначеного судового рішення, у зв`язку з нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви посилався на те, що вказаною постановою суд вирішив питання щодо його прав, свобод та інтересів.

28 вересня 2007 року судом була скасована постанова Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання незаконним розпорядження. При новому розгляді справи в якості третіх осіб були залучені власники квартир, що знаходяться у будинку.

Пізніше, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2010 року (суддя Шенцева О.П.) позовну заяву ОСОБА_7 було задоволено та скасовано розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №2919 від 20 листопада 2006 року в частині щодо відміни розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №2213 від 08 вересня 2006 року про прийняття в експлуатацію реконструйовану квартиру.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інших мешканців будинку та Приморської районної адміністрації Одеської міської ради залишено без розгляду, а постанову Приморького районного суду м. Одеси від 17 березня 2010 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 жовтня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_8 задоволено, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2010 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2012 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд суду першої інстанції.

За наслідком повторного розгляду, постановою Приморського районного суду міста Одеси від 20 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_7 про скасування розпорядження від 20 листопада 2006 року №2919 було відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_7 звернулась із касаційною скаргою, у якій просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Постановою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_7 , правонаступниками якої є ОСОБА_9, ОСОБА_4 , ОСОБА_10 (в інтересах якої діє ОСОБА_5) було задоволено частково. Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 20 травня 2014 року і ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2014 року скасовано, а позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 (в інтересах якої діє ОСОБА_5) до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про визнання нечинним та скасування розпорядження - задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 20 листопада 2006 року № 2919 "Про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 8 вересня 2006 року № 2213 "Про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , під нежитлове приміщення - клуб-кафе з улаштуванням фасадного входу».

Отже, з урахуванням наведеної тривалості у часі спірних правовідносин щодо оскарження розпорядження від 20 листопада 2006 року №2919 "Про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 08 вересня 2006 року № 2213 про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири, та з огляду на ту обставину, що спірне по даній справі розпорядження про прийняття в експлуатацію фактично поновило свою силу лише після винесення Верховним Судом постанови від 15 лютого 2018 року, колегія суддів зазначає, що правова підстава для звернення до суду з даним позовом виникла лише після 15 лютого 2018 року (внаслідок скасування касаційним судом розпорядження від 20 листопада 2006 року №2919) та відповідно від вказаної дати належить вести відлік перебігу строку звернення до суду з позовними вимогами щодо скасування розпорядження Приморської районної державної адміністрації № 2213 від 08 вересня 2006 року про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири.

Посилання суду першої інстанції на ту обставину, що позивачу було відомо про порушення його прав ще до прийняття Верховним Судом постанови від 15 лютого 2018 року у справі № 2а-587/10/2012, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки починаючи з 20 листопада 2006 року спірне по даній справі розпорядження періодично втрачало та поновлювало чинність та, відповідно, юридично саме по собі (не враховуючи реалізованих наступних правових можливостей) періодично не мало наслідків для позивача та лише після прийняття Верховним Судом постанови від 15 лютого 2018 року, якою спір було остаточно розглянуто по суті (без направлення на новий розгляд), спірне розпорядження по даній справі відновило чинність.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи помилково застосовані норми процесуального права, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року - скасувати.

Прийняти постанову з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 листопада 2019 року.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Єщенко О.В. Шевчук О.А.