Справа № 440/3861/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3861/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Кабінету Міністрів України, Пенсійного фонду України про визнання незаконними дій та бездіяльності, стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Кабінету Міністрів України, Пенсійного фонду України про:

- визнання незаконними сумісних (солідарних) дій і одночасно сумісної бездіяльності КМУ, ПФУ та його територіального органу у зв`язку з їх пасивною поведінкою, відносно реалізації своїх повноважень щодо контролю відповідних органів виконавчої влади для забезпечення соціальних гарантій особам, звільненим з військової служби, з забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування пенсій та виплат пенсій, з дати виникнення права на їх перерахунок 01.01.2018 через порушення законних інтересів ОСОБА_1 стосовно виплати пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії розміром 6049,04 грн, відповідно до чинної норми прямої дії частини 3 статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі чинного документу перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 в частині підсумок пенсії (з надбавками): 11406,43 грн та з урахуванням вимог частини 2 статті 19, частини 5 статті 17 Конституції України, правових висновків рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права власності, які захищають право військових пенсіонерів від незаконних дій та одночасно бездіяльності органів влади, що призвели до завдання з 01.01.2018 по 05.03.2019, під час дії чинних пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та відповідних рішень, прийнятих ПФУ і його територіальним органом в Полтавській області, матеріальної шкоди, що підтверджується висновками рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке вступило в законну силу з 05.03.2019;

- стягнення на користь ОСОБА_1 грошових коштів за незаконні дії та бездіяльність з ГУПФУ в Полтавській області, як пенсійного органу, який безпосередньо відповідає за щомісячні виплати пенсії ОСОБА_1 , загальним розміром 43854,76 грн для забезпечення відшкодування шкоди, яка виникла через неповну виплату пенсії з 01.01.2018 по 01.03.2019 на підставі доказів - розрахунку ГУПФУ в Полтавській області щодо щомісячних виплат по підвищенню пенсії з 01.01.2018 по 31.12.2018 розміром 3024,52 грн та з 01.01.2019 по 31.12.2019 розміром 4536,78 грн, наданого в чинному документі перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 та з урахуванням щомісячних виплат, що мали місце в 2018, 2019 роках та засвідчені в довідці пенсійного органу від 17.09.2019 №594/02.22-10, з урахуванням пояснень, наданих в позовній заяві, стосовно невиплаченого боргу, розміром 4536 грн, по доплаті пенсії ОСОБА_1 пенсійним органом в 2018 році відповідно до чинного рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 у справі №1640/2523/18.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що у зв`язку з поетапною виплатою Головним управлінням підвищення до його пенсії за вислугу років у період з 01.01.2018 по 01.03.2019 останньому завдано матеріальну шкоду у вигляді недоплаченої пенсії за вислугу років загальною сумою 43854,76 грн. Вказує, що відповідачами фактично порушуються його права на отримання визначених законодавством пенсійних виплат у повному обсязі у зв`язку з невиконанням ними своїх обов`язків щодо забезпечення гарантованих державою прав військових пенсіонерів, встановлених спеціальним Законом, під час визначення порядку та розмірів виплати пенсії останнім, що, як наслідок, зумовило нанесення позивачу шкоди у вигляді недоплаченої пенсії. Отже, має місце тривала пасивна поведінка відповідачів щодо реалізації їх повноважень, функціональних обов`язків, починаючи від Уряду, як колегіального органу, що відповідає за забезпечення та контроль реалізації норм соціальних і правових гарантій військовослужбовцям, і закінчуючи Головним управлінням, як безпосереднім виконавчим пенсійним органом, який зобов`язаний своєчасно забезпечувати фінансування пенсій та доплат до пенсій пенсіонерам, в тому числі й військовим пенсіонерам.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в письмовому провадженні).

14.11.2019 до суду від ГУПФУ в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 із запереченнями проти задоволення позовних вимог останнього /а.с. 50-52/. Свій відзив управління мотивує тим, що на момент проведення пенсійним органом перерахунку пенсії ОСОБА_1 положення пунктів 1, 2 постанови КМУ від 21.02.2018 №103 та Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 №45 були чинними та підлягали застосуванню Головним управлінням. Визнання нечинними в подальшому пунктів 1, 2 постанови КМУ від 21.02.2018 №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не може мати наслідком визнання протиправними дій управління щодо перерахунку пенсії позивача, які були вчинені останнім до визнання нечинними вказаних пунктів постанови №103. Поряд з цим, оскільки на даний час КМУ прийнято постанову від 14.08.2019 №804 та беручи до уваги, що відповідно до положень статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом на умовах у порядку та розмірах, передбачених КМУ, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , що стосуються перерахунку та виплати останньому пенсії за вислугу років за період з 01.01.2018 по 01.03.2019 у розмірі 100%, задоволенню не підлягають. При цьому, управління зауважує, що ОСОБА_1 не є фахівцем в галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців, а тому його розрахунки суми недоплаченої пенсії, яка заявлена до стягнення з управління у даній справі, не можуть бути взяті судом до уваги без їх відповідної судової експертизи.

15.11.2019 до суду від Пенсійного фонду України надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому фонд заперечує проти задоволення позовних вимог останнього /а.с. 56-61/. Зазначає, що призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", здійснює головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань. В свою чергу, ПФУ лише організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Фонд зауважує, що позивач останній раз звертався до нього зі зверненням ще у 2012 році. До матеріалів справи позивач не надав будь яких доказів, які б свідчили про порушення його інтересів та права на пенсійне забезпечення саме ПФУ. Вказане свідчить, що ПФУ не приймалося жодних рішень з питань пенсійного забезпечення позивача. Також, ПФУ наполягає на тому, що виплата перерахованих пенсій здійснювалася ОСОБА_1 органами Фонду у відповідності з діючими нормативно-правовими актами. Виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Враховуючи це, а також те, що бюджетні асигнування з Державного бюджету України ПФУ не збільшувалися, то з метою збереження рівня соціального захисту осіб, яким пенсії були перераховані відповідно до пункту 1 постанови №103, після набрання законної сили рішенням суду у справі №826/3858/18 пенсійні виплати, у тому числі позивачеві, продовжувалися в розмірах, що склались станом на день набрання законної сили вказаним судовим рішенням з урахуванням бюджетних асигнувань, визначених на цю мету.

Кабінет Міністрів України відзив на адміністративний позов суду не подавав.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Cправи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебуває на обліку в ГУПФУ в Полтавській області, пенсія позивачу первинно призначена в розмірі 75% місячного грошового забезпечення /а.с. 32-34/.

20.03.2018 Полтавський ОВК на підставі постанови КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" оформив та подав до ГУПФУ в Полтавській області довідку (вх. №1 від 26.03.2018) про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку його пенсії /а.с. 36/.

10.04.2018 позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі довідки Полтавського ОВК з 01.01.2018 у розмірі 70% грошового забезпечення замість раніше призначених 75% /а.с. 37/.

Не погодившись із таким перерахунком ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку до Полтавського окружного адміністративного суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 у справі №1640/2523/18 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2018 пенсії у розмірі 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2018 пенсію у розмірі 75 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 352 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Вказане рішення набрало законної сили 14.11.2018.

На виконання вказаного судового рішення у грудні 2018 року пенсійним органом з урахуванням приписів постанови КМУ від 21.02.2018 №103 проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018. Перерахована пенсія ОСОБА_1 з 01.01.2018 склала 11406,43 грн. При цьому, до виплати з 01.01.2018 останньому визначено суму пенсії 8381,91 грн, з яких 5357,39 грн - попередня сума пенсії та 3024,52 грн - 50% від суми підвищення до пенсії (6049,04 грн х 50%); з 01.01.2019 - 9894,17 грн, з яких 5357,39 грн - попередня сума пенсії та 4536,78 грн - 75% від суми підвищення до пенсії (6049,04 грн х 75%); з 01.01.2020 - 11406,43 грн, з яких 5357,39 грн - попередня сума пенсії та 6049,04 грн - 100% від суми підвищення до пенсії /а.с. 38/.

Відтак, в результаті вказаних перерахунків підвищення до пенсії позивача склало 6049,04 грн, з яких підлягало виплаті: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення - 3024,52 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення - 4536,78 грн; з 01.01.2020 100% щомісячно від підвищення - 6049,04 грн.

Питання правомірності пунктів 1, 2 постанови КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" було предметом розгляду справи у Окружному адміністративному суді м. Києва.

Так, рішенням від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 Окружний адміністративний суд м. Києва визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язав Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правого акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №826/3858/18 апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 - без змін.

28.08.2019 позивач звернувся до ГУПФУ в Полтавській області із заявою про виплату пенсії з 01.01.2018 в повному обсязі без обмеження її відсотками згідно постанови КМУ від 21.02.2018 №103, пункти 1, 2 якої втратили чинність 05.03.2019 /а.с. 46/.

За наслідками розгляду вказаної заяви позивача ГУПФУ в Полтавській області листом від 05.09.2019 №4533/Р-03 повідомило останнього, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 будь яких зобов`язань щодо вчинення дій стосовно перерахунку пенсій на управління Пенсійного фонду України не покладено. Головне управління не може порушувати передбачений постановою КМУ від 13.02.2008 №45 механізм перерахунку пенсій та не має повноважень самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, а тому питання перерахунку пенсій у зв`язку із скасуванням пунктів 1, 2 постанови №103 перебуває поза компетенцією Головного управління. Крім того, враховуючи, що бюджетні асигнування з Державного бюджету України Пенсійному фонду не збільшувалися, інших рішень про умови та порядок проведення перерахунку пенсій урядом не приймалося, то виплата підвищених пенсій продовжується з урахуванням бюджетних асигнувань, визначених на цю мету. В зв`язку з цим, підстави для перегляду розміру пенсії ОСОБА_1 відсутні /а.с. 47-48/.

Позивач з цим не погоджується та вважає, що у зв`язку з невиплатою йому пенсійним органом пенсії з 01.01.2018 по 01.03.2019 в повному обсязі без обмеження її відсотками згідно постанови КМУ №103, а також невиплатою протягом 2018 року пенсії у розмірі 75% від грошового забезпечення, замість виплачуваних 70% від грошового забезпечення, останній у вказаному періоді недоотримав пенсійних виплат на загальну суму 43854,76 грн, що завдає йому матеріальної шкоди.

При цьому, ОСОБА_1 вважає, що нездійснення йому доплати пенсії на вказану суму зумовлене незаконними сумісними (солідарними) діями і одночасно сумісною бездіяльністю КМУ, ПФУ та ГУПФУ в Полтавській області у зв`язку з їх пасивною поведінкою, відносно реалізації своїх повноважень щодо контролю відповідних органів виконавчої влади для забезпечення соціальних гарантій особам, звільненим з військової служби, з забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування пенсій та виплат пенсій, з дати виникнення права на їх перерахунок 01.01.2018.

Вказане слугувало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (в редакції, чинній на дату проведення перерахунку пенсії позивача) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на дату проведення перерахунку пенсії позивача, далі - постанова №704), зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Служби безпеки згідно з додатком 4; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 15; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.

Пунктом 4 вказаної постанови установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 постановлено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Тобто, пунктом 2 зазначеної постанови визначений порядок, яким виплата позивачу сум підвищення перерахованої пенсії, що мали бути перераховані та виплачені в період з 01.01.2018, фактично зменшена та розстрочена на значний термін, що порушує право останнього на отримання всієї суми підвищеної пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 визначено, що вона прийнята відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка в свою чергу передбачає, що Кабінет Міністрів України визначає умови, порядок та розміри перерахунку всіх призначених за цим Законом пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Проте не визначено та не передбачено право Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок та розміри виплати перерахованих пенсій.

Суд зауважує, що питання правомірності пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" було предметом розгляду справи у Окружному адміністративному суді м. Києва.

Так, рішенням від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 Окружний адміністративний суд м. Києва визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язав Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правого акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №826/3858/18 апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 - без змін.

Таким чином, станом на момент розгляду даної справи пункт 2 постанови від 21.02.2018 №103, який передбачав поетапну виплату пенсіонерам суми підвищення перерахованої пенсії, визнаний протиправним та нечинним.

Поряд з цим, суд зауважує, що норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачають можливості розстрочення виплати сум підвищення до перерахованих пенсій у зменшеному розмірі.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Загальний порядок виплати пенсій визначений статтею 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до частини третьої якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Водночас, частиною другою статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, за висновком суду, виходячи з приписів вказаних норм, у спірному випадку відповідач безпідставно здійснив нарахування підвищення до пенсії, перерахованої з 01.01.2018, з урахуванням лише 50% підвищення до пенсії, та продовжив виплату пенсії щомісячно до 31.12.2018 з урахуванням 50% від підвищення, а з 01.01.2019 - 75% від підвищення.

Вказане фактично призвело до того, що у період з 01.01.2018 по 01.03.2019 ОСОБА_1 недоотримав підвищення до його пенсії за вислугу років на загальну суму 39318,76 грн (6049,04 грн /100% підвищення/ - 3024,52 грн /50% підвищення/ х 12 місяців 2018 року = 36294,24 грн; 6049,04 грн /100% підвищення/ - 4536,78 грн /75% підвищення х 2 місяці 2019 року /січень, лютий 2019 року/ = 3024,52 грн; 36294,24 грн + 3024,52 грн = 39318,76 грн) та завдало позивачу майнової шкоди.

Щодо безпідставності нарахування та виплати позивачу пенсії за вислугу років протягом 2018 року виходячи з 70% від грошового забезпечення замість належних до виплати 75% від грошового забезпечення, то остання встановлена рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 у справі №1640/2523/18, а відтак не потребує підтвердженню в ході розгляду даної справи.

У наявному в матеріалах справи розрахунку на доплату перерахованої пенсії позивача за 2018 рік зафіксовано, що належна позивачу до виплати сума доплати пенсії складає 4536,00 /а.с. 40/.

При цьому, згідно з повідомленням до доручення на одноразову виплату пенсії пенсіонеру на користь ОСОБА_1 пенсійним органом здійснено виплату нарахованої доплати до пенсії за 2018 рік лише у розмірі 592,20 грн /а.с. 43/.

Отже, розмір недоотриманої позивачем доплати становить 3943,80 грн, що також завдає позивачу майнової шкоди.

Відповідно до статті 1 Конституції України, Україна є правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3 Конституції України).

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Стаття 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія (стаття 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

За змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що шкода у сумі 43262,56 грн (39318,76 грн + 3943,80 грн) фактично є недоплаченою з вини пенсійного органу пенсією за вислугу років ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 01.03.2019, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог останнього в частині стягнення грошових коштів шляхом стягнення з ГУПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошових коштів у вигляді недоплаченої пенсії за вислугу років за період з 01.01.2018 по 01.03.2019 загальною сумою 43262,56 грн для забезпечення відшкодування позивачу матеріальної шкоди, яка виникла через таку неповну виплату пенсії.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання незаконними сумісних (солідарних) дій і одночасно сумісної бездіяльності КМУ, ПФУ та його територіального органу у зв`язку з їх пасивною поведінкою, відносно реалізації своїх повноважень щодо контролю відповідних органів виконавчої влади для забезпечення соціальних гарантій особам, звільненим з військової служби, з забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування пенсій та виплат пенсій, з дати виникнення права на їх перерахунок 01.01.2018 через порушення законних інтересів ОСОБА_1 стосовно виплати пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії розміром 6049,04 грн, відповідно до чинної норми прямої дії частини 3 статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі чинного документу перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 в частині підсумок пенсії (з надбавками): 11406,43 грн та з урахуванням вимог частини 2 статті 19, частини 5 статті 17 Конституції України, правових висновків рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права власності, які захищають право військових пенсіонерів від незаконних дій та одночасно бездіяльності органів влади, що призвели до завдання з 01.01.2018 по 05.03.2019, під час дії чинних пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та відповідних рішень, прийнятих ПФУ і його територіальним органом в Полтавській області, матеріальної шкоди, що підтверджується висновками рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке вступило в законну силу з 05.03.2019, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Так, стаття 1 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" визначає, що Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

За змістом статті 2 вказаного Закону до основних завдань Кабінету Міністрів України належать, зокрема, вжиття заходів щодо забезпечення прав і свобод людини та громадянина, створення сприятливих умов для вільного і всебічного розвитку особистості; спрямування та координація роботи міністерств, інших органів виконавчої влади, здійснення контролю за їх діяльністю.

Згідно з приписами статті 20 цього Закону Кабінет Міністрів України у сфері національної безпеки та обороноздатності, зокрема, забезпечує соціальні і правові гарантії військовослужбовцям, особам, звільненим з військової служби, та членам їхніх сімей.

Поряд з цим, відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пунктом 3 вказаного Положення визначено, що основними завданнями Пенсійного фонду України є, зокрема, реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Згідно з пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

За змістом пункту 4 цього Положення Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У контексті приписів статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України під рішенням суб`єкта владних повноважень розуміються як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Обов`язковою ознакою як нормативно-правового акту, так і акту індивідуальної дії, є юридичних характер, тобто обов`язковість його приписів для відповідного суб`єкта, та те, що їх дотримання забезпечується правовими механізмами.

Під діями суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти активну поведінку цього суб`єкта, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичної чи юридичної особи.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 не звертався ані до КМУ, ані до ПФУ з приводу неправомірності виплати йому пенсії за вислугу років за період з 01.01.2018 по 01.03.2019 не у повному обсязі, в тому числі з обмеженням підвищення до пенсії відсотками згідно з постановою КМУ №103 (50% та 75%), а останніми з цього приводу не приймалися будь які рішення та не вчинялися будь які дії / не допускалася бездіяльність.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 . ПФУ зауважив на те, що останнє звернення з приводу перерахунку пенсії позивачем направлялося до фонду ще у 2012 році.

Отже, в спірному випадку позивачем не надано до суду доказів, які б свідчили про порушення його інтересів та прав на пенсійне забезпечення саме КМУ та ПФУ.

Таким чином, оскільки для захисту порушеного права позивач не вчинив активних дій щодо звернення до КМУ та ПФУ, що зумовлює необізнаність вказаних суб`єктів владних повноважень щодо необхідності відновлення прав позивача, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог останнього в частині визнання незаконними сумісних (солідарних) дій і одночасно сумісної бездіяльності КМУ та ПФУ у зв`язку з їх пасивною поведінкою, відносно реалізації своїх повноважень щодо контролю відповідних органів виконавчої влади для забезпечення соціальних гарантій особам, звільненим з військової служби, з забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування пенсій та виплат пенсій, зокрема, позивачу у справі.

Разом з тим, оскільки недоплата пенсії виникла саме з вини ГУПФУ в Полтавській області суд вважає за доцільне визнати протиправною бездіяльність ГУПФУ в Полтавській області щодо не проведення ОСОБА_1 доплати пенсії за вислугу років за період з 01.01.2018 по 01.03.2019 у загальній сумі 43262,56 грн.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1536,80 грн та часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), Кабінету Міністрів України (вул. Грушевського, буд. 12/2, м. Київ, 01008), Пенсійного фонду України (вул. Бастіонна, 9, м. Київ, 01014, ) про визнання незаконними дій та бездіяльності, стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення ОСОБА_1 доплати пенсії за вислугу років за період з 01 січня 2018 року по 01 березня 2019 року в загальній сумі 43262,56 грн (сорок три тисячі двісті шістдесят дві гривні п`ятдесят шість копійок).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) грошові кошти у вигляді недоплаченої пенсії за вислугу років за період з 01 січня 2018 року по 01 березня 2019 року на загальну суму 43262,56 грн (сорок три тисячі двісті шістдесят дві гривні п`ятдесят шість копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава