Справа № 240/11404/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 105000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Служби автомобільних доріг у Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування відмови, звільнення з-під арешту коштів,
Служба автомобільних доріг у Житомирській області звернулась до суду з позовом, у якому просить:
- звільнити з-під арешту кошти на заробітну плату та обов`язкових платежів до неї працівникам Служби автомобільних доріг у Житомирській області з рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в ПАТ «»УКРСИББАНК».
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строку для усунення недоліків.
До суду 13.11.2019 надійшла заява з додатками, на усунення недоліків позовної заяви, що вказані в ухвалі від 08.11.2019.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження та призначено відкрите судове засідання на 10:00 28 листопада 2019 року.
У судовому засіданні 28.11.2019 суд протокольною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати ухвалив зобов`язати відповідача надати до суду до 09:00 29.11.2019 завірені належним чином копії документів, які мають значення для вирішення спору, з матеріалів виконавчого провадження.
Представники сторін 28 листопада 2019 року подали до суду заяви про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд подальший розгляд справи здійснює в письмовому провадженні, в строки, передбачені ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відділом документального забезпечення суду 29.11.2019 зареєстровано клопотання про долучення документів.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Встановлено, що на примусовому виконанні в Управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області знаходиться зведене виконавче провадження ВП №49756253 про стягнення коштів з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".
Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що ВП №55232547 та ВП №59421237 об`єднано у зведене виконавче провадження №49756253.
Встановлено, що Служба автомобільних доріг у Житомирській області звернулась до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області із вимогою №2052/04-01 від 31.10.2019 у якій просить звільнити з-під арешту кошти на заробітну плату працівникам Служби автомобільних доріг з рахунку НОМЕР_1 , що відкритий у ПАТ "Укрсиббанк" (а.с. 15-16). В обґрунтування вимоги вказує, що Служба не має можливості виконати зобов`язання, передбачені положеннями п. п. 16.1.6 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, тобто, сплачувати податкові платежі. Також, в результаті накладення арешту на всі рахунки організації порушено право на отримання заробітної плати працівниками Служби, яке закріплене нормами Конституції України, Кодексу законів про працю України та Закону України "Про оплату праці".
Вважаючи таку відмову необґрунтованою та протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.
Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, №1404-VIII (далі - Закон, в редакції, станом на 15.05.2019).
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника врегульовано статтею 48 Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Частиною 2 статті 48 Закону передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19 1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Статтею 52 Закону визначено особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця.
Згідно з частиною 1 статті 52 Закону, виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.
Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках (частина 3 статті 52 Закону).
Відповідно до частини 1 статті 56 Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Згідно з частиною 4 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.
Судом встановлено та позивачем не заперечується, що постанови державного виконавця про арешт коштів від 01.08.2019 у ВП №55232547 та від 07.08.2019 у ВП №59421237 було надіслано боржнику та отримано останнім.
Станом на день розгляду адміністративної справи, належних доказів скасування вказаних вище постанов, до суду не надано. Отже, вони є чинними та підлягають виконанню.
У матеріалах адміністративної справи міститься інформація щодо руху коштів на рахунках Служби автомобільних доріг Житомирської області, що відкриті у АТ "Укрсиббанк".
Так, згідно наданої позивачем виписки по рахунку № НОМЕР_1 , 02 липня 2019 року: Дебет рахунку: абонентську плату за доступ до мережі Інтернет за серпень-вересень 2019 року; за конверти; за перетікання реактивної електроенергії за липень-серпень 2019 року; за воду, стічні води за липень-вересень 2019 року; за розподіл природного газу за жовтень-грудень 2019 року; за телекомунікаційні послуги за 06-08 м. 2019 року; за калібрування пристрою рівності дорожнього покриття; за господарські канцелярські товари; за електричну енергію за липень-серпень 2019 року; за відшкодування витрат по відрядженню; військовий збір з заробітної плати за липень 2019 року; за бензин; заробітна плата та аванс; ПДФО; ЄСВ (а.с. 29-32)
Суд зазначає, що останньою операцією по рахунку 02 липня 2019 року було перерахування коштів в сумі 5162000,00 грн з рахунку № НОМЕР_1 на власний рахунок Служби автомобільних доріг у Житомирській області НОМЕР_4 .
Так згідно довідки АТ "Укрсиббанк" №59-2-06/374 від 16.09.2019, рух коштів по рахунку № НОМЕР_5 за період з 31.07.2019 по 28.08.2019 був відсутній. Залишок коштів № НОМЕР_5 на 28.08.2019 складає 249 грн. (а.с. 117)
Отже, станом на день винесення постанови про арешт коштів, залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 становив 249 грн, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.
Судом досліджено "Свод жовтень 2019 року по зарплатним рахункам", наданий відповідачем та долучений до матеріалів адміністративної справи та встановлено, що зазначений документ довільної форми та носить інформаційний характер щодо сум ПДФО, військового збору, ЄВСС, профспілкові, лікарняні, однак не містить жодної інформації про номери рахунків, не вказано банк.
Отже, позивачем до вимоги №2052/04-01 від 31.10.2019 не додано жодного первинного документу, що саме з рахунку № НОМЕР_1 здійснюється виплата вказаних у "Свод жовтень 2019 року по зарплатним рахункам" виплат та не підтверджено цільове призначення зазначеного рахунку.
Абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.
Суд акцентує увагу на тому, що згідно інформації, яка надана АТ "Укрсиббанк" не підтверджено цільове призначення рахунку № НОМЕР_1 .
Разом з тим, суд відмічає, що згідно інформації, яка надана АТ "Укрсиббанк" на вимогу відповідача, арешт коштів на рахунок № НОМЕР_3 та № НОМЕР_6 не накладався, оскільки рахунок має цільове призначення.
При дослідженні виписки по рахунку НОМЕР_3 / НОМЕР_7 із 01.07.2019 по 28.08.2019 судом встановлено, що із вказаного рахунку виплачувались: ПДФО, військовий збір, виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності. Операції здійснювались 12.07.2019 та 27.07.2019 (а.с. 116).
Отже, на рахунки позивача у АТ "Укрсиббанк", що мають цільове призначення арешт не накладався.
Окрім того, суд зазначає, що законодавство України не містить заборони для позивача на відкриття рахунків після накладення арешту на вже існуючі рахунки.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина 5 статті 59 Закону).
Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частиною 1 статті 1 Закону встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 2 Закону, виконавче провадження повинно здійснюється з дотриманням засад, зокрема, верховенства права, законності, справедливості, неупередженості, об`єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.
Враховуючи встановлені судом обставини, які підтверджуються матеріалами адміністративної справи, суд дійшов висновку, що відповідач при відмові у знятті арешту з рахунку НОМЕР_1 , діяв правомірно, з дотриманням порядку та вимог чинного законодавства України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Відмовити у задоволенні позовної заяви Служби автомобільних доріг у Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування відмови, звільнення з-під арешту коштів на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Укрсиббанк".
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 29.11.2019.

Суддя О.В. Лавренчук