Справа № 161/13386/19
Суддя: Черняк В. В.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/466/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Черняка В.В., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження (письмового) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, старшого інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержанта Олександра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови від 11 червня 2019 року серії LC №000578-пр,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, старшого інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержанта Олександра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови від 11 червня 2019 року серії LC №000578-пр.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11 червня 2019 року старшим інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержантом О.М. було винесено постанову серії LC № 000578-пр. про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. В постанові вказано, що 14 травня 2019 року о 14 год. 22 хв. в м. Луцьку за адресою: вул. Шевченка,14 особа, яка керувала автомобілем (водій) RENAULT SANDERO д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила зупинки, а саме здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території та створила перешкоду дорожньому руху, чим порушила п. 15.9 «ґ» ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 31 травня 2019 року старшим інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержантом О.М. було винесено постанову серії LC № 000578 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, і якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. В даній постанові вказано, що 14 травня 2019 року о 14 год. 22 хв. в м. Луцьку за адресою: вул. Шевченка,14 особа, яка керувала автомобілем (водій) RENAULT SANDERO д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила зупинки, а саме здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території та створила перешкоду дорожньому руху, чим порушила п. 15.9 «ґ» ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Не погоджуючись з даною постановою, він звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії LC № 000578 від 14 травня 2019 року. На даний час остаточного судового рішення в справі № 161/9623/19 не прийнято. Однак, незважаючи на те, що постанова серії LC № 000578 не скасована, інспектор виніс іншу постанову серії LC № 000578-пр., якою його знову притягнув до адміністративної відповідальності за одне і те ж саме адміністративне правопорушення.

З постановою в справі про адміністративне правопорушення від 11 червня 2019 року серії LC № 000578-пр позивач не згідний, вважає її незаконною та необгрунтованою, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, інкримінованого адміністративного правопорушення не вчиняв, зі змісту постанови не вбачається, що він здійснив зупинку чи стоянку автомобіля з порушенням ПДР, належні докази вчинення ним правопорушення відсутні.

Просить суд поновити строк оскарження постанови, оскільки пропущений з поважних причин, скасувати вищевказану постанову.

Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та надано відповідачам п`ятиденний строк з дня вручення їм копії даної ухвали для подання відзиву на позов.

05 вересня 2019 року на адресу суду позивачем було подано письмове клопотання про зупинення провадження у справі, мотивоване тим, що в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває адміністративне справа №161/9623/19 за його позовом про визнання протиправною та скасування постанови від 31 травня 2019 року серії LC №000578, яка безпосередньо пов`язана із оскаржуваною постановою від 11 червня 2019 року серії LC №000578-пр.

З врахуванням того, що позивачем оскаржувалась у судовому порядку первинна постанова від 31 травня 2019 року серії LC №000578, винесена відповідачем за фактом вчинення позивачем того ж самого адміністративного правопорушення і на час розгляду даної справи судове рішення за результатом розгляду адміністративної справи №161/9623/19 не набрало законної сили, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 вересня 2019 року провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням за результатом розгляду адміністративної справи №161/9623/19.

У зв`язку з надходженням на адресу суду від представника відповідача - Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради клопотання про поновлення провадження у справі, мотивоване вирішенням справи №161/9623/19, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2019 року провадження у справі поновлено, розгляд справи ухвалено продовжити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач - Департамент муніципальної варти Луцької міської ради у відзиві на позовну заяву просить закрити провадження у справі на підставі п. 8 ч.1 ст. 238 КАС України у зв`язку з відсутністю предмета спору. Зазначає, що 14 травня 2019 року було винесено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) LC № 000578 та залишено під лобовим склом. 23 травня 2019 року позивач звернувся до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про заміну сторони адміністративного правопорушення, так як саме він перебував за кермом автомобіля і вчинив порушення. При винесенні постанови через заміну суб`єкта адміністративного правопорушення старшим інспектором-диспетчером ОСОБА_2 було здійснено технічну помилку - дані щодо дати народження та ІПН залишились власника транспортного засобу - ОСОБА_3 . Тому, постанова LC № 000578 була скасована через технічні причини, і винесена нова постанова LC № 000578-пр від 11 червня 2019 року. Про даний факт було повідомлено ОСОБА_1 листом від 11 червня 2019 року та направлено постанову. Вважає твердження позивача про притягнення його до відповідальності надуманим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки постанова LC № 000578 є скасованою.

Крім того, відповідач посилається на судову практику за аналогічним правопорушенням - рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2019 року у справі № 161/7295/19 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі № 857/6133/19, ухвалену за результатами апеляційного перегляду справи № 161/7295/19.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 червня 2019 року старшим інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержантом Олександром Миколайовичем винесено постанову серії LC № 000578-пр про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 510,00 грн.

При цьому, в постанові вказано, що 14 травня 2019 року о 14.22 год. в м.Луцьку по вул. Шевченка, 14, особа, яка керувала автомобілем (водій) RENAULT SANDERO, д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила зупинки, а саме, здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території та створила перешкоду дорожнього руху, чим порушила п. 15.9 «и» ПДР України, внаслідок чого вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.1.10 ПДР України перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Пунктом 15.9 «ґ» ПДР України вказано, що зупинка забороняється: ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Диспозицією частини 3 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Із змісту постанови не вбачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку чи стоянку автомобіля з порушенням Правил дорожнього руху чи створив перешкоду дорожньому руху.

Відповідачами в обґрунтування правомірності прийнятого відносно позивача рішення, не було додано жодного доказу, на якому ґрунтувався висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не зазначено яким чином фіксувалось порушення ПДР України, не надано матеріали фотофіксації та не зазначено мотиви відхилення доказів та доводів позивача, наявність чи відсутність свідків правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачами належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Посилання відповідача - Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради на відсутність предмету спору не взято судом до уваги, оскільки скасування постанови серії LC № 000578 від 31 травня 2019 року жодним чином не впливає на чинність оскаржуваної постанови.

Крім того, позивачу слід поновити строк на оскарження постанови від 11 червня 2019 року серії LC № 000578-пр, оскільки пропущений з поважних причин, копію оскаржуваної постанови позивач отримав рекомендованим листом 05 серпня 2019 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 103-1 від 20 лютого 2019 року працівників департаменту муніципальної варти Луцької міської ради наділено повноваженнями на здійснення функцій інспекторів з паркування та уповноважено розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 і 3 ст. 122, ч. 1 і 2 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відноситься до компетенції органів Національної поліції та, в даному конкретному випадку, департаменту муніципальної варти Луцької міської ради.

Працівники департаменту муніципальної варти Луцької міської ради розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені департаменту муніципальної варти Луцької міської ради і у даному випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Враховуючи, що належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган державної влади або місцевого самоврядування, суд приходить до висновку, що в позові до старшого інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержанта Олександра Миколайовича слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 122 ч. 1, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення від 11 червня 2019 року серії LC № 000578-пр.

Скасувати постанову старшого інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержанта Олександра Миколайовича серії LC № 000578-пр. від 11 червня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , провадження у справі закрити.

В позові до старшого інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержанта Олександра Миколайовича - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Черняк В.В.