Справа № 545/1724/19
Суддя: Гальченко О. О.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/1724/19
Провадження № 2-а/545/72/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Гальченко О.О.,

при секретарі - Новак Ю.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП НП України рядового поліції - Довгаля Валерія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП № 610057 від 02.07.2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 10.07.2019 року звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП № 610057 від 02.07.2019 року, мотивуючи тим, що 02 липня 2019 року поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядовим поліції - Довгалем Валерієм Івановичем відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 610057. Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП. Як зазначено в постанові, 02.07.2019р. о 19-38 год. він, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210930», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою вул. Кондратенка, 14 в м. Полтаві, здійснив зупинку на місці, позначеному дорожнім знаком 5.38. «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього 7.17. «Інваліди», чим порушив п. 8.4. ПДР. Також, в постанові зазначено, що він керував транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. ПДР та визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Йому поставлено в обов`язок сплатити грошовий штраф у розмірі 1 700 грн. Доказом, що підтверджує дані обставини, є постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка додається. Вважає, що Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

02 липня 2019 року о 19-55 год. після завершення виробничих справ він підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 210930», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованим за Полтавським обласним комунальним підприємством «Профдезінфекція» Полтавської обласної ради, на місце для паркування автомобілів на привокзальній площі Київського залізничного вокзалу в м. Полтаві. Після того, як він відкрив дверцята автомобіля пасажиру і зайняв місце водія, із поліцейського автомобіля, який був запаркований біля його автомобіля та пішохідного переходу вийшов поліцейський і звернувся до нього з вимогою надати документи щодо підстав знаходження автомобіля на місці для паркування інвалідів.

Він повідомив поліцейського, що він і його пасажир мають інвалідність і можуть підтвердити пред`явленням пенсійних посвідчень. Пасажирка автомобіля - ОСОБА_2 одразу запропонувала поліцейському для перевірки своє пенсійне посвідчення інваліда, яке поліцейський проігнорував і потребував надати йому посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. Він твердо вказав поліцейському, що його дії незаконні, але надав всі необхідні документи. Через 20 хвилин поліцейський, який весь цей час знаходився в поліцейському автомобілі, опустив скло на дверцятах і водій підійшов до вікна. Поліцейський повідомив йому про прийняте рішення про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Він зробив заяву про недовіру поліцейському, що, на його погляд, вчиняє незаконні дії, клопотав про розгляд справи іншим поліцейським, або відкладення розгляду справи. Поліцейський заявив, що відхиляє заяву і клопотання і продовжує розгляд справи, підняв скло і припинив спілкування.

Через 15 хвилин поліцейський вийшов із поліцейського автомобіля з вимогою до нього надати йому поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Усі документи, відповідно до вимог пункту 2.1. ПДР України, були надані для перевірки.

Він отримав постанову, з якої дізнався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, було складено незаконну постанову, факти, викладені в ній, не відповідають дійсності. Поліцейський при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, і які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП України суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення. Докази, що підтверджують скоєння правопорушення саме ним, тобто особою, яка притягається до адміністративного стягнення йому не надавалися, відсутні в матеріалах справи та до постанови не додаються.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП України зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Він не є суб`єктом правопорушення відповідно до положень ч. 5 ст. 122 КУпАП України.

Його статус інваліда підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_4 , виданим Октябрським районним управлінням Пенсійного фонду України 29.05.2006 року. Підтвердженням статусу інваліда пасажирки автомобіля ОСОБА_2 на час розгляду справи та винесення постанови є пенсійне посвідчення серія НОМЕР_5 видане Пенсійним фондом України 12.02.2013 року.

У наявності є страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів А0/3802423, який діє з 14.06.2019р. до 13.06.2020р. та завжди знаходиться в автомобілі.

Відповідно до п. 21.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Враховуючи відсутність підстав для винесення постанови щодо порушення п. 8.4. ПДР вимогу поліцейського надати йому поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вважаю неправомірною.

Отже, він не погоджується із зазначеним рішенням поліцейського, бо вважає себе невинним, постанову серія ДП18 № 610057 від 02.07.2019 року необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» :

- судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 288 КпАП України особа, яка оскаржує постанову в справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

Він підтверджує, що ним не подано іншого позову ( позовів ) до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядового поліції - Довгаля Валерія Івановича щодо оскарження постанови серія ДП18 № 610057 від 02.07.2019 року з підстав, викладених у даному позові.

Прохав скасувати постанову поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядового поліції - Довгаля Валерія Івановича ДП18 № 610057 від 02.07.2019 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. за ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні позивач зазначені в позові обставини та позовні вимоги підтримав і прохав задовольнити позов із вказаних в ньому підстав.

Відповідач - поліцейський роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Довгаль В.І. в засідання не з`явився, надавши суду у встановлений законом термін відзив на позов з додатками до нього, де прохав повністю відмовити в позові та розглядати справу без його участі ( а. с. 17 - 20 ). Послався в запереченні на те, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Повноваженнями поліцейського патрульної поліції ( відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1 ) під час несення служби є : розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством. Так, позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме : 02 липня 2019 року, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 210930» номерний знак НОМЕР_1 , за адресою вул. Кондратенка, 14 в м. Полтава здійснив зупинку в зоні дії знаку 5.38. «Місце для стоянки» із табличкою 7.17. «Інваліди», а також не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( страхового сертифікату «Зелена картка» ), чим порушив вимоги п.2.1. «ґ», п. 8.4. «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 року.

Згідно п. 8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п. 8.4. (г) ПДР України інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Знак 5.38. «Місце для стоянки» застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Згідно п.8.4. (е) ПДР України таблички до дорожніх знаків уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Табличка 7.17. «Інваліди» означає, що дія знаку 5.38 поширюється лише на мотоколяски та автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог цих правил.

Відповідно до п. 10.9.21 ДСТУ 4100:2014 «Дорожні знаки» табличка 7.17. «Інваліди» застосовується із знаком 5.38. і вказує, що стоянковий майданчик ( або спеціально відведена його частина ) призначається для стоянки транспортних засобів ( мотоколясок і автомобілів ), на яких встановлено розпізнавальний знак «Інвалід» і якими керують інваліди. Спеціально виділене місце для стоянки транспортних засобів інвалідів може позначатися дорожньою розміткою 1.30. відповідно до вимог ДСТУ 2587:2010.

Таким чином, позивач здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 5.38. «Місце для стоянки» разом із табличкою 7.17. «Інваліди».

Відповідальність за дане порушення передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП. Зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю ( крім випадків вимушеної стоянки ), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю».

Пунктом 2.1. (і) ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс ( сертифікат ) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи ( посвідчення).

Відповідно до п. 2.4. (а) ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись із дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР

Як наслідок, поліцейський притягнув гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, та, на підставі ст. 36 КУпАП, застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 1700 гривень.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.... Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за дорожнім рухом ...». Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку до постанови додається відеофіксація правопорушення.

Що стосується правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП, на місці позивач не мав при собі документів, які б посвідчували його статус особи із інвалідністю, у зв`язку з чим ним було винесено постанову за ч. 5 ст. 122 КУпАП. На місці події водій не пред`являв документів, які

додає до позову, які б підтверджували його статус чи статус пасажира та дозволяли використання спеціального позначеного місця.

Що стосується правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, на місці розгляду справи на його вимогу позивачем було надано для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Страхового полісу у водія при собі не було, дана обставина підтверджується матеріалами відеозапису. На запитання інспектора щодо наявності полісу страхування, гр. ОСОБА_1 не заперечує факту, що з собою полісу немає.

Факт надання до суду чинного полісу не спростовує того факту, що цього полісу у водія не було при собі на момент перевірки. Санкція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за два види порушень:

- не мав при собі страхового полісу;

- не пред`явив для перевірки страхового полісу.

Позивачем було вчинено закінчене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1. ст. 126 КУпАП, що повністю підтверджується матеріалами відеофіксації, за що і було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Тому, суд за згоди позивача, протокольно ухвалив про можливість розгляду справи по суті у відсутності не з`явившогося, належно повідомленого відповідача по наявним матеріалам справи та за наявності від нього відповідної заяви згідно ст. 205 КАС України.

Свідок ОСОБА_2 повністю підтвердила обставини викладені у позові позивачем та наполягала на тому, що вона відразу на вимогу поліцейського пред`явила йому своє посвідчення про інвалідність 2 групи, але він на нього не звернув уваги, весь час сідав до службового автомобіля та консультувався з кимось, після чого виходив та пред`являв нові вимоги до водія про нібито порушення ПДР. Водій при ній пред`являв поліцейському як посвідчення про його інвалідність так і поліс страхування, але останній поводив себе некоректно, крім того, водій в цей час автомобілем не керував, тому поліцейський автомобіль не зупиняв.

Суд, заслухавши позивача та свідка за його клопотанням, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується позов, в тому числі відеодокази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем надано суду всі можливі доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, чим спростовується обставини зазначені поліцейським в постанові.

Враховуючи, що відповідачами не надано суду доказів, які б спростовували доводи позивача щодо безпідставності притягнення його до відповідальності за ст. 122 ч.5, 126 ч.1 КУпАП, допущених порушень при винесенні постанови про накладення на нього стягнення за вчинення вказаних правопорушень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Питання вирішення щодо судового збору у справі необхідно віднести за рахунок Держави на підставі ст. 139 ч. 5 КАС України.

В зв`язку із складністю справи, керуючись ст. 5-9, 12, 47, 77, 78, 139, 122-123, 241-245, 246, 250 ч. 6, 251 ч. 2, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП НП України рядового поліції Довгаля Валерія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП № 610057 від 02.07.2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП № 610057 від 02.07.2019 року за ст. 122 ч. 5 та 126 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 700 гривень.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного тесту рішення суду.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко