Справа № 824/983/19-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/983/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач або ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (далі відповідач або ГУ ДФС), в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Чернівецькій області від 19.07.2018 року №, №, №, №, №, №, №, №, №, якими визначено суму податкового зобов`язання за платежами на загальну суму 688300,23 грн.

1.2. Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.08.2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

1.3. Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання по справі на 19.09.2019 року на 10 год. 30 хв.

1.3. 31.10.2019 року від представників сторін до суду надійшли заяви про слухання адміністративної справи №824/983/19-а в порядку письмового провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. Посадовими особами відповідача проведено позапланову перевірку ФОП ОСОБА_1 , за наслідками якої 19.07.2018 року прийняті:

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на 58455,55 грн., з них 35616,30 грн. за податковим зобов`язанням, 22839,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 510,00 грн.;

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 395622,45 грн., з них 263748,30 грн. за податковим зобов`язанням, 131874,15 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на 4871,28 грн., з них 2968,02 грн. за податковим зобов`язанням, 1903,26 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 32968,53 грн., з них 21979,02 грн. за податковим зобов`язанням, 10989,51 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 33153,00 грн.;

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 225366,25 грн., з них 180293,00 грн. за податковим зобов`язанням, 45073,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 170,00 грн.;

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 510,00 грн.

2.2. Позивач вважає наведені вище рішення ГУ ДФС протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що і обумовило звернення до суду з цим позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

3.1. Позивач вважає прийняті за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення від 19.07.2018 року протиправними з наступних підстав. Зокрема, вказує, що згідно акту порушення базуються на неправильному оформленні документів з використанням реєстраторів розрахункових операцій (далі по змісту аргументів позивача РРО). Зазначає, що для перевірки були надані всі матеріали, які підтверджують помилковість зарахування до реалізації палива, які насправді були помилково введені в РРО. У такому разі, на думку позивача, безпідставними є твердження відповідача, що сума отриманої виручки (готівкові кошти, отримані із застосуванням РРО) була безпідставно зменшена на 1200540,45 грн. в тому числі 200090,47 грн. із зазначенням у звітах РРО показників (повернення). Показники РРО є виключно фактовим механізмом, які ніяким чином не впливають на фактичне отримання доходу, а лишень підтверджують факт проведення господарських операцій. Крім цього, у кожній з наданих для перевірки книг наявні вказані повернення.

3.2. Щодо висновку відповідача стосовно безпідставного віднесення позивачем витрат на ремонт вантажних сідлових тягачів та автомобільних шин на орендовані вантажні сідлові тягачі в сумі 241428,34 грн. стверджує, що такий є також безпідставним, адже з урахуванням положень Податкового кодексу України фізична особа - підприємець, платник ПДВ, має право віднести до складу податкового кредиту суми ПДВ, сплачені (нараховані) у зв`язку із придбанням пально-мастильних матеріалів та отриманням послуг з ремонту вантажних автомобілів за умови підтвердження зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними.

3.3. З приводу не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб із вище зазначених виплат за відновлення та ремонт вантажних сідлових тягачів в сумі 35616,30 грн., позивач зазначає, що за умовами договорів оренди та додатків до них № 1/16 від 18.04.2016 р., №2/17 від 01.01.2017 р., №3/17 від 01.03.2017 р укладеного між ФОП ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2 , які були надані під час перевірки, до складу оренди входить виключно масла, фільтри, тощо, а решта запчастин відшкодовуються ОСОБА_2 окремо. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 не утримав та не перерахував до бюджету суму 10353,14 грн. (в тому числі 9556,74 грн. податку на доходи фізичних осіб та 796,40 військового збору за період 2016-2017 роки). Решта сум нарахованих в період перевірки є похідними від неправильного трактування представниками ДФС заниження загального оподатковуваного доходу, а тому підлягають перерахуванню.

3.4. Враховуючи викладене, позивач просить вважати акт перевірки таким, що не відображає реальні дані щодо питань дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Аргументи відповідача

3.5. Відповідач 24.09.2019 року подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення є такими, що прийняті у спосіб та у межах визначених повноважень. Рішення ґрунтуються на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, доводи викладені в позовній заяві ФОП ОСОБА_1 не спростовують висновків перевірки, тому підстави для скасування податкових повідомлень рішень, винесених ГУ ДФС у Чернівецькій області відсутні.

3.6. На підтвердження вказаного, представником відповідача у поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначено, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року здійснював, зокрема, роздрібну торгівлю паливно-мастильних матеріалів, продуктів харчування, напоїв, тютюнових виробів на загальній системі оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено статтею 177 Податкового кодексу України.

3.7. Представник позивача вказує, що перевіркою позивача встановлено, що:

- ФОП ОСОБА_1 на порушення вимог пп.2, пп.8, пп.9 п.6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (затверджено Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16 вересня 2013 року № 481 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 01 жовтня 2013 року за №1686/24218) книга обліку доходів і витрат в частині відображення отриманого доходу від здійснення господарської діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік велась неправильно, зокрема, вказано не всі дати отримання доходу готівкою. При перевірці правильності визначення загального оподатковуваного доходу за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року відображеного в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2016 рік, 2017 рік встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (за відсутності документів, якими підтверджувалась правомірність проведення операцій зі зменшення сум отриманих від покупців та проведених через РРО готівкових коштів), зменшено готівкову виручку за реалізовані на АЗС паливно-мастильні матеріали (проведена через РРО) із зазначенням у звітах РРО показників "повернення", в загальній сумі 1200540,45 грн., у т.ч. ПДВ 200090,47 грн. (загальний оподатковуваний дохід занижено на 1000449,98 грн.) а саме: 2016 рік - 529710,36 грн., у т.ч. ПДВ 88285,46 грн. (загальний оподатковуваний дохід занижено на 441424,9 грн.); 2017 рік - 670830,09 грн., у т.ч. ПДВ 111805,01 грн., (загальний оподатковуваний дохід занижено на 559025,08 грн.);

- самозайнятою особою ОСОБА_1 на порушення вимог пп. 164.1.1., п. 164.1, абз.2 п. 164.1 ст.164 та п. 177.1, п.177.1, п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України занижено чистий оподатковуваний дохід на суму - 1465268,32 грн. (в тому числі 2016 рік - 664814,90 грн., 2017 рік - 800453,42 грн.) та відповідно занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 263748,30 грн. (в тому числі 2016 рік - 119666,68 грн., 2017 рік - 144081,62 грн.). Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 , також порушено вимоги пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України у частині не нарахування, не утримання та не сплати військового збору на загальну суму 21979,02 грн. (в тому числі: 2016 рік - 9972,22 грн., 2017 рік - 12006,80 грн.);

- ФОП ОСОБА_1 на порушення п. 63.3 ст.63 Податкового кодексу України, пункту 8.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300 не повідомлено контролюючий орган за основним місцем обліку платника податків про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП, а саме про орендовані у фізичної особи ОСОБА_2 вантажних сідлових тягачів з спеціалізованими напівпричепами для перевезення ПММ згідно договорів надання транспортних засобів в оренду №1/16 від 18.04.2016р., № 2/17 від 01.01,2017р. та№ 3/17 від 01.03.2017р.;

- ФОП ОСОБА_1 у 2017 році віднесено до складу податкового кредиту податок на додану вартість в розмірі 31508 грн. з вартості придбаних для орендованих транспортних засобів запасних частин та ремонтних робіт;

- ФОП ОСОБА_1 при списанні товарно-матеріальних цінностей у зв`язку з їх невиробничим використанням не включено до складу податкових зобов`язань податок на додану вартість в розмірі 31508,00 грн. (червень 2017 року - 8011 грн., серпень - 11672 грн., вересень - 4565 грн., листопад 2017 року - 7260 грн.);

- ФОП ОСОБА_1 (за відсутності документів, якими підтверджувалась правомірність проведення операцій зі зменшення сум отриманих від покупців та проведених через РРО готівкових коштів), зменшено базу оподаткування податком на додану вартість на суми безпідставного зменшення виручки за реалізовані на АЗС паливно-мастильних матеріалів (проведено через РРО) із зазначенням у звітах РРО показників "повернення" та відповідно занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 181940 грн. ( в тому числі: січень 2016 року - 1616 грн., лютий -5449 грн., березень - 7270 грн., квітень - 7181 грн., травень - 6393 грн., червень - 9107 грн., липень - 6991 грн., серпень - 14463 грн., вересень - 8744 грн., жовтень -11730 грн., листопад - 4793 грн., грудень - 4547 грн., січень 2017 року - 2936 грн., лютий - 2293 грн., березень - 6762 грн., квітень - 6488грн., травень - 3729 грн., червень - 13141 грн., липень - 6583 грн., серпень -12993 грн., вересень -9135 грн., жовтень - 3701 грн., листопад - 19330 грн., грудень 2017 року - 6563 грн.).

Внаслідок вищезазначених порушень перевіркою встановлено: завищення від`ємного значення, що переноситься до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2017 року на 33153 грн.; заниження сум ПДВ що підлягає сплаті до державного бюджету у сумі 180293,00 грн. (в тому числі: лютий 2016 року - 5605 грн., березень - 8730 грн., квітень - 7181 грн., травень - 6393 грн., липень - 16098 грн., серпень - 14463 грн., вересень - 8744 грн., жовтень - 6930 грн., листопад 2016 року - 9593 грн., лютий 2017 року - 9776 грн., березень - 3103 грн., червень - 35028 грн., серпень - 4809 грн., жовтень 2017 року - 43840 грн.).

IV. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.1. Заяв та клопотання іншого характеру від учасників справи до суду не надходило.

V. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

5.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20.10.2004 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та основним видом його діяльності є роздрібна торгівля пальним. Окрім цього, в період, що перевірявся з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування та був платником: податку на додану вартість, акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, військового збору, єдиного соціального внеску від здійснення господарської діяльності, єдиного соціального внеску з найманих осіб.

5.2. У період з 14.06.2018 року по 20.06.2018 року посадовими особами ГУ ДФС у Чернівецькій області проведена документальна планова перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, яка оформлена актом №89/24-13-13-04-18/ НОМЕР_1 від 26.06.2018 року (а.с. 10-58, 121-170).

5.3. Перевіркою виявлені наступні порушення вимог чинного законодавства:

- пп.2, пп.6, пп.8, пп.9 п.6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16 вересня 2013 року № 481 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01 жовтня 2013 року за №1686/24218; пп. п.176.1 (а) ст. 176 та п. 177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) (далі ПК України), в частині невірного відображення отриманого доходу від здійснення господарської діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, вказано не всі дати отримання доходу готівкою.

- пп.164.1.1., п.164.1, абз.2 п.164.1 ст.164 та п. 177.1, п.177.2 ст.177 ПК України, в частині заниження суми чистого доходу за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року на загальну суму 1465268,32 грн., у тому числі за 2016 рік на 664814,90 грн., за 2017 рік на 800453,42 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 263748,30 грн., у тому числі за 2016 рік у сумі 119666,68 грн., за 2017 рік у сумі 144081,61 грн.;

- пп. 176.2 (а) п.176.2 ст.176 та пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2017 рік в сумі - 35616,30 грн., при виплаті доходів/послуг фізичним особам;

- п.51.1 ст.51 та пп. 176.2 (Б) п.176.2 ст.176 ПК України в період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року ФОП ОСОБА_1 не в повному об`ємі відображав виплату коштів самозайнятим особам за придбані у них товари/послуги в відомостях за формою 1-ДФ;

- п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, що призвело до заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності у сумі 21979,02 грн., у тому числі за 2016 рік на 9972,22 грн., за 2017 рік на 12006,80 грн.;

- пп.1.2, пп. 1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, з урахуванням змін, внесених Законом Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 року не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір за 2017 рік в сумі - 2968,02 грн. при виплаті доходів/послуг фізичним особам;

- абз.1 п.2 ч.1 ст.7, ч.2 ст.9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року не нараховано єдиний внесок, який підлягає нарахуванню з оподатковуваного доходу на суму доходу (прибутку) всього в сумі 92611,09 грн., у тому числі: за 2016 рік в сумі 48801,32 грн., за 2017 рік в сумі 43809,77 грн.;

- п.188.1 ст.188, п. 198.5 (г) ст.198 ПК України встановлено завищення від`ємного значення, що переноситься до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2017 року на 33153,00 грн. та занижено суми ПДВ, що підлягає сплаті до державного бюджету у сумі 180293,00 грн., у тому числі: за 2016 рік у сумі 83737,00 грн. (за лютий 2016 року - 5605,00 грн., березень 2016 року - 8730,00 грн., квітень 2016 року - 7181,00 грн., травень 2016 року - 6393,00 грн., за липень 2016 року - 16098,00 грн., за серпень 2016 року - 14463,00 грн., вересень 2016 року - 8744,00 грн., за жовтень 2016 року - 6930,0 грн., за листопад 2016 року - 9593,00 грн.); за 2017 рік у сумі 96556,00 грн. (за лютий 2017 року - 9776,00 грн., за березень 2017 року - 3103,00 грн., за червень 2017 року - 35028,00 грн., за серпень 2017 року - 4809,00 грн., за жовтень 2017 року - 43840,00 грн.);

- п.63.3 ст.63 ПК України, п.8.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 самозайнятою особою ОСОБА_1 не повідомлено контролюючий орган за основним місцем обліку платника податків про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП;

- ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів в частині продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами, а саме виявлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами на суму 642,1 грн. без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами за адресою: АДРЕСА_1 за період з 25.06.2016 року по 26.09.2016 року.

5.4. У зв`язку із виявленням наведених вище порушень, 19.07.2018 року ГУ ДФС прийняті наступні рішення:

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на 58455,55 грн., з них 35616,30 грн. за податковим зобов`язанням, 22839,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 67);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 510,00 грн. (а.с. 66);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 395622,45 грн., з них 263748,30 грн. за податковим зобов`язанням, 131874,15 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 65);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на 4871,28 грн., з них 2968,02 грн. за податковим зобов`язанням, 1903,26 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 64);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 32968,53 грн., з них 21979,02 грн. за податковим зобов`язанням, 10989,51 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 63);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 33153,00 грн. (а.с. 62);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 225366,25 грн., з них 180293,00 грн. за податковим зобов`язанням, 45073,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 61);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 170,00 грн. (а.с. 60);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 510,00 грн. (а.с. 59).

5.5. Окрім цього, судом встановлено, що 02.08.2018 року ФОП ОСОБА_1 була подана до Державної фіскальної служби України скарга на вищевказані податкові повідомлення-рішення, за результатами розгляду якої прийнято рішення №15134/Л/99-99-11-02-01-14 від 02.10.2018 року. Даним рішенням Державної фіскальної служби України скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС України у Чернівецькій області від 19.07.2018 року № та № (а.с. 68-75).

VІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

6.1. Так предметом оскарження у цій справі є податкові повідомлення-рішення від 19.07.2018 року №, №, №, №, №, №, №, №, №, які позивач просить визнати протиправним та скасувати.

6.2. Отже, при розгляді цієї справи, суд має надати зазначеним податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.

6.3. При цьому суд зазначає, що рішенням Державної фіскальної служби України №15134/Л/99-99-11-02-01-14 від 02.10.2018 року податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС України у Чернівецькій області від 19.07.2018 року № та № скасовані, а отже надавати їм оцінку на предмет правомірності, як те просить позивач, недоцільно, оскільки їх неправомірність визнана наведеним рішенням Державної фіскальної служби України до моменту пред`явлення цього позову.

6.4. Окрім цього, при прийнятті рішення у цій справі суд керується положеннями частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), згідно якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також положеннями частини 1 статті 77 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

6.5. Позивач у цій справі до суду не з`явився, будь-яких первинних документів суду не надав, а тому при прийнятті рішення у цій справі суд виходить із наявних матеріалів справи, зокрема акту перевірки, який за своєю правовою природою є джерелом доказової інформації.

6.6. При цьому, з метою забезпечення логічності та зрозумілості, суд надає оцінку правомірності оскаржуваних рішень ГУ ДФС окремо.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 395622,45 грн., з них 263748,30 грн. за податковим зобов`язанням, 131874,15 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями

6.7 Так, перевіркою виявлено неправильне використання позивачем реєстраторів розрахункових операцій (далі РРО) при проведенні розрахунків та оформленні первинних документів.

6.8. Зокрема в акті перевірки констатовано, що при перевірці правильності визначення загального оподатковуваного доходу за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, відображеного у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2016 рік та 2017 рік з даними про суму загального оподатковуваного доходу за 2016-2017 роки визначеними в ході перевірки, встановлено заниження самозайнятою особою ОСОБА_1 сум загального оподатковуваного доходу всього у сумі 1000449,98 грн., у тому числі за 2016 рік у сумі 441424,90 грн., за 2017 рік у сумі 559025,08 грн. А саме позивачем, сума отриманої виручки (готівкові кошти, отримані від покупців за реалізований товар, із застосуванням РРО), безпідставно зменшена на 12000540,45 грн., у т.ч. ПДВ 200090,47 грн., із зазначенням у звітах РРО показників «повернення»

6.9. Судом встановлено, що позивачем надавалися письмові пояснення, оформлені листом №19/06/18-1, згідно яких стверджував, що на автозаправних станціях під час здійснення розрахункових операцій повернень товару не було, від`ємні значення по товарних звітах виникли у зв`язку з помилковими реєстраціями операцій на РРО та пов`язані з неуважністю оператора і збоїв в системі електропостачання.

Будь-яких доказів зазначеного позивач суду не надав.

6.10. Спеціальним Законом, який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі є Закон України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (далі Закон №265).

6.11. На реалізацію положень Закону №265 наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 року, №547 «Про затвердження порядків щодо реєстрації реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій» затверджено Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) (далі Порядок).

6.12. Відповідно до пункту 7 розділу ІІІ Порядку реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та в інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від`ємної суми, а згідно пункту 8 розділу ІІІ Порядку якщо сума коштів, виданих при поверненні товару чи рекомпенсації раніше оплаченої послуги, перевищує 100 гривень, матеріально відповідальна особа господарської одиниці або особа, яка безпосередньо здійснює розрахунки, повинна скласти акт про видачу коштів. В акті необхідно зазначити дані документа, що встановлює особу покупця, який повертає товар (відмовляється від послуги), відомості про товар (послугу), суму виданих коштів, номер, дату і час видачі розрахункового документа, який підтверджує купівлю товару (отримання послуги).

Такий самий акт складається при скасуванні помилково проведеної через РРО суми розрахунку. В акті вказуються дані про помилкову суму та реквізити розрахункового документа. Акти про видачу коштів та акти про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку передаються до бухгалтерії суб`єкта господарювання і зберігаються протягом трьох років. У разі відсутності у суб`єкта господарювання бухгалтерії зазначені акти підклеюються до останньої сторінки відповідної книги ОРО.

6.13. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що позивачем як під час здійснення перевірки посадовими особами ГУ ДФС, так і під час слухання справи по суті, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність проведення операцій зі зменшення сум отриманих від покупців та проведених через РРО готівкових коштів, не надано.

При цьому суд критично оцінює його позицію, що від`ємні значення по товарних звітах виникли у зв`язку з помилковими реєстраціями операцій на РРО та пов`язані з неуважністю оператора і збоїв в системі електропостачання, оскільки це не підтверджується жодним достовірним документом.

Реєстрація від`ємної суми на 12000540,45 грн., у т.ч. ПДВ 200090,47 грн., наближає доходи позивача до його витрат, тим самим зменшуючи його податкові зобов`язання, що свідчить про протиправність таких дій, в силу їх документального не підтвердження.

6.14. Отже, підсумовуючи викладене вище суд вважає, що відповідачем правомірно визначено заниження суми загального оподаткованого доходу на 1000449,98 грн., у тому числі за 2016 рік у сумі 441424,90 грн., за 2017 рік у сумі 559025,08 грн.

6.15. Окрім цього, перевіркою також встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до складу інших витрат в поданих деклараціях про майновий стан та доходи безпідставно віднесено витрати в розмірі 464818,34 грн., в тому числі за 2016 рік 223390,00 грн. суми витрат, які не підтверджені документально, за 2017 рік 241428,34 грн. витрати, що були понесені у зв`язку із ремонтом і придбанням автомобільних шин на орендовані у громадянина ОСОБА_2 вантажні автомобілі.

6.16. Порядок оподаткування доходів фізичних осіб підприємців від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування визначено статтею 177 ПК України.

6.17. Зокрема, згідно п. 177.2 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю фізичної особи підприємця.

6.18. У підпункті 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України визначено перелік витрат, які не включаються до складу витрат підприємця. Зокрема, до таких належать: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

6.19. Щодо витрат за 2016 рік у розмірі 223390,00 грн. то ні суду, ні посадовим особам ГУ ДФС під час перевірки, позивач не надав документи, які такі витрати підтверджують, а тому в силу положень підпункту 177.4.4 пункту 177.4 статті 177 ПК України вони не можуть бути віднесені до складу витрат підприємця.

6.20. Стосовно витрат позивача за 2017 рік у розмірі 241428,34 грн., які понесені у зв`язку із ремонтом і придбанням автомобільних шин на орендовані у громадянина ОСОБА_2 вантажні автомобілі, суд зазначає наступне

6.21. Так, судом встановлено, що для здійснення господарської діяльності самозайнята особа ОСОБА_1 орендував у громадянина ОСОБА_2 жителя м. Чернівці вантажні сідлові тягачі марки VOLVO FMFH Е5 (державний номер НОМЕР_2 ), VOLVO FH 13.400 (державний номер НОМЕР_3 ) та спеціалізовані напівпричіпи марки FRUEHAUF T 34TIRP (державний номер НОМЕР_4 ) та FRUEHAUF НОМЕР_5 (державний номер НОМЕР_6 ).

6.22. Самозайнятою особою ОСОБА_1 укладено договори надання транспортних засобів в оренду з громадянином ОСОБА_2 № 1/16 від 18.04.2016 року, № 2/17 від 01.01.2017 року та № 3/17 від 01.03.2017 року про надання в оренду вище вказаних вантажних сідлових тягачів та спеціалізованих напівпричіпів для здійснення перевезень нафтопродуктів в господарській діяльності.

6.23. При цьому, згідно наданих для перевірки банківських виписок, позивачем протягом 2017 року за ремонти вище вказаних автомобілів було перераховано ФОП ОСОБА_3 145490,34 грн., ФОП ОСОБА_4 52378,0 грн., а ТОВ Технооптторг було перераховано 43560,00 грн. за придбані шини.

Вказані витрати були включені ФОП ОСОБА_1 до інших витрат в поданих деклараціях про майновий стан та доходи.

6.24. Разом з цим, як зазначалось судом вище, не включаються до складу витрат підприємця витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених ст. 177 Кодексу. До основних засобів подвійного призначення, які не підлягають амортизації, належать земельні ділянки, об`єкти житлової нерухомості, легкові та вантажні автомобілі (пп. 177.4.6 п. 177.4 ст. 177 ПК України).

6.25. Таким чином, суд вважає, що з урахуванням прямої норми пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України, фізична особа підприємець не має права зменшувати оподатковуваний дохід на суму амортизаційних відрахувань по визначених у пп. 177.4.6 п. 177.4 ст. 177 ПК України основних засобах подвійного призначення, а також включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням його господарської діяльності, витрати на їх утримання, технічне обслуговування і ремонт основних засобів.

6.27. У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_1 порушив пп.164.1.1., п.164.1, абз.2 п.164.1 ст.164 та п. 177.1, п.177.2 ст.177 ПК України, в частині заниження суми чистого доходу за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року на загальну суму 1465268,32 грн., у тому числі за 2016 рік на 664814,90 грн., за 2017 рік на 800453,42 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 263748,30 грн., у тому числі за 2016 рік у сумі 119666,68 грн., за 2017 рік у сумі 144081,61 грн.

6.28. Таким чином, відповідачем податковим повідомлення-рішення № правомірно збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 395622,45 грн., з них 263748,30 грн. за податковим зобов`язанням, 131874,15 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями .

Щодо правомірності податкового повідомлення - рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 32968,53 грн., з них 21979,02 грн. за податковим зобов`язанням, 10989,51 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

6.29. Відповідно до пп. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 розділу ІV ПК України, зокрема, фізична особа резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

6.30. Об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 ПК України, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України).

Ставка збору складає 1,5% об`єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України (пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України).

6.31. Згідно з пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із ст. 177 ПК України.

6.32. Об`єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід.

6.33. Судом вище підтверджено правомірність висновку відповідача щодо заниження ФОП ОСОБА_1 суми чистого доходу за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року на загальну суму 1465268,32 грн., у зв`язку із чим останнім не утримано та не перераховано до бюджету військового збору із зазначеної суми доходу, що призвело до заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності у сумі 21979,02 грн. (1465258,32х1,5%), у тому числі за 2016 рік на 9972,22 грн., за 2017 рік на 12006,80 грн.

6.34. Таким чином, суд приходить до висновку щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 32968,53 грн., з них 21979,02 грн. за податковим зобов`язанням, 10989,51 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Щодо правомірності податкового повідомлення - рішення №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 510,00 грн.

6.35. Так, податковим повідомленням - рішенням № за порушення п.51.1 ст.51 та пп. 176.2 (Б) п.176.2 ст.176 ПК України до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 510,00 грн.

6.36. Виявлені порушення полягають у тому, що в період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року ФОП ОСОБА_1 не в повному об`ємі відображав виплату коштів самозайнятим особам за придбані у них товари/послуги у відомостях за формою 1-ДФ.

6.37. Щодо вказаного суд зазначає наступне.

Пунктом 51.1 ст. 51 ПК України визначено обов`язок платників податків подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

6.38. Порядок заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4 (далі Порядок №4).

6.39. Згідно п.1.2 Розділу І вказаного Порядку податковий розрахунок документ, який свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. На підставі відомостей щодо сум утриманого та/або сплаченого податку, які зазначаються у податковому розрахунку, нарахування податкового зобов`язання не проводиться.

6.40. Відповідно до п.1.3 Розділу 1 Порядку №4 дія цього Порядку поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, інвесторів (операторів) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV ПК України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, а також військовий збір, передбачений пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Податковий розрахунок заповнюється та подається до контролюючого органу за визначеною Порядком №4 формою № 1-ДФ.

6.41. Згідно пункту 3.2 Розділу ІІІ Порядку №4 У графі 3а "Сума нарахованого доходу" відображається (за звітний квартал) дохід, який нарахований фізичній особі відповідно до ознаки доходу згідно з довідником ознак доходів, наведеним у додатку до цього Порядку.

У разі нарахування доходу його відображення у графі 3а є обов`язковим незалежно від того, виплачені такі доходи чи ні.

6.42. Окрім цього, відповідно до підпункту 177.5.3 пункту 177.5 статті 177 ПК України остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати, а відповідно до пункту 177.8 статті 177 ПК України під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності.

6.43. Отже, підсумовуючи викладене, слід прийти до висновку, що фізична особа-підприємець під час нарахування (виплати) фізичній особі підприємцю доходу, яка підтверджує свою державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкт підприємницької діяльності, не утримує податок у джерела виплати.

Натомість така особа зобов`язана відображати виплати на користь інших фізичних осіб-підприємців у податковому розрахунку за формою №1-ДФ.

6.44. Так, позивачем перераховано кошти за ремонт вантажних автомобілів фізичним особам-підприємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили їх державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкти підприємницької діяльності.

З врахуванням наведеного вище нормативного врегулювання, позивач не мав виконувати функції податкового агенту в частині утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору із сум витрат на ремонт транспорту, однак він зобов`язаний був відобразити виплату сум зазначеним суб`єктам господарювання у податковому розрахунку за формою №1-ДФ, що ним не було виконано.

6.45. Відповідно до пункту 119.2 статті 119 ПК України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

6.46. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що відповідачем правомірно складено податкове повідомлення - рішення №, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 510,00 грн.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 170,00 грн.

6.47. Як встановлено судом вище основним видом діяльності позивача є роздрібна торгівля пальним, яка здійснюється шляхом експлуатації автозаправочних станцій (АЗС), перелік яких зазначений в описовій частині акту перевірки.

6.48. Відповідно до п.63.3 ст. 63 ПК України платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

6.49 При цьому, п.22.1 ст. 22 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

6.50. Згідно п. 8.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 (далі Порядок №1588) платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

6.51. Пунктом 8.4. Порядку №1588 визначено, що повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

6.52. Разом з цим, перевіркою позивача встановлено, що в порушення п.63.3 ст.63 ПК України, п.8.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 самозайнятою особою ОСОБА_1 не повідомлено контролюючий орган за основним місцем обліку платника податків про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП.

6.53. Зокрема, позивач для здійснення своєї господарської діяльності в 2016 та 2017 роках орендував вантажні сідельні тягачі VOLVO FMFH Е5 та VOLVO FH 13.400 з спеціалізованими напівпричіпами FRUEHAUF T 34TIRP та FRUEHAUF Т34Т для превезення паливно-мастильних матеріалів (далі ПММ) у фізичної особи ОСОБА_2 , жителя м.Чернівці, згідно договорів надання транспортних засобів в оренду №1/16 від 18.04.2016 р., №2/17 від 01.01.2017р. та № 3/17 від 01.03.2017 р.

6.54. На переконання суду, у зв`язку із орендою вказаної техніки, а саме вантажних сідельних тягачів з спеціалізованими напівпричепами по договорах оренди, позивач зобов`язаний був повідомити про це контролюючі органи за основним місцем обліку, оскільки, з урахуванням вищевказаних положень ПК України, вантажні сідельні тягачі відносяться до об`єктів оподаткування.

6.55. За таких обставин, суд вважає, що податкове повідомлення - рішення № є законним та не підлягає скасуванню.

Щодо правомірності податкового повідомлення - рішення №, згідно якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 510,00 грн.

6.56. Відповідно до зазначеного податкового повідомлення-рішення до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення п. 177.10 ст. 177 та п.44.6 ст. 44 ПК України щодо ненадання посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

6.57. Вище судом встановлено, що позивачем у звітності відображались витрати (дивись пункти 6.18, 6.19 цього рішення), які документально не підтверджені, що є порушенням п. 177.10 ст. 177 та п.44.6 ст. 44 ПК України.

6.58. Згідно пункту 121.1 статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

6.59. У зв`язку із наявністю в діях позивача складу зазначеного правопорушення, він правомірно був притягнутий до фінансової відповідальності за статтею пункту 121.1 статті 121 ПК України, а тому податкове повідомлення - рішення № є законним та не підлягає скасуванню.

Щодо правомірності податкового повідомлення - рішення №, згідно якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 33153,00 грн. та податкового повідомлення - рішення №, згідно позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 225366,25 грн., з них 180293,00 грн. за податковим зобов`язанням, 45073,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

6.60. Так, перевіркою встановлено, що позивачем у 2017 році віднесено до складу податкового кредиту сплачений ним податок на додану вартість в розмірі 31508,00 грн. з вартості придбаних для орендованих транспортних засобів запасних частин та ремонтних робіт.

6.61. Окрім цього, перевіркою встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 станом на 31.12.2017 року запасні частини, інші товарно-матеріальні цінності, які віднесені на ремонтні роботи орендованого автотранспорту в залишках відсутні.

Також, були відсутні підтверджуючи документи щодо використання придбаних запасних частин та ремонтних робіт у господарській діяльності (акти виконаних робіт, інформація щодо необхідності проведення ремонтних робіт автомобілів, рахунки видані сервісними або ремонтними організаціями, тощо).

6.62. Позивач не надав зазначені документи суду та будь-яким чином не спростовував таку позицію ГУ ДФС.

З даного приводу суд зазначає наступне

6.63. Суть податкового кредиту полягає у тому, що суб`єкти господарювання, які придбали або виготовили товари; придбали (збудували) основні фонди (основні засоби та інші необоротні активи) мають право зменшити власні податкові зобов`язання з ПДВ відповідного звітного (податкового) періоду, на суму ПДВ, сплачену (нараховану) у зв`язку з придбанням товарів; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів, незалежно від того, чи почали ці товари/основні фонди використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду.

6.64. Підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, а датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг), придбання (спорудження) основних фондів.

6.65. Залежно від напрямку використання товарів/основних фондів, при придбанні яких платником податків був сформований податковий кредит, податкові зобов`язання та податковий кредит такого платника податків підлягає коригуванню у наступних податкових (звітних) періодах.

6.66. З урахуванням правил, встановлених пунктом 198.5 статті 198 ПК України, платник податків, який почав використовувати придбані товари/необоротні активи (основні фонди), або придбав такі товари/необоротні для використання в неоподатковуваних операціях, зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу: для необоротних активів виходячи з балансової (залишкової) вартості; для товарів/послуг виходячи з вартості їх придбання.

6.67. Для цілей визначення податкових зобов`язань з ПДВ під неоподатковуваними операціями слід розуміти операції, перелік яких наведений у підпунктах "а" - "г" пункту 198.5 статті 198, а саме:

- операції, що не є об`єктом оподаткування ПДВ, перелік яких визначений у статті 196 Податкового кодексу України;

- операції, які відповідно до Податкового кодексу України та/або чинних міжнародних угод звільнені від оподаткування ПВД;

- операції, що здійснюються платником ПДВ у межах балансу;

- операції, що не є господарською діяльністю платника податку.

6.68. Отже, використання платником ПДВ основного засобу, при придбані якого був сформований податковий кредит в операціях, що не є господарською діяльністю платника ПДВ, є підставою для збільшення податкових зобов`язань такого платника ПДВ на суму ПДВ, сплачену ним при придбані основного засобу.

6.69. При визначенні, як неправомірно включених до складу податкового кредиту сум ПДВ у розмірі 31508,00 грн. відповідач виходив з того, що фізичні особи-підприємці не ведуть бухгалтерський облік та не можуть обліковувати основні засоби на балансі, визначати їх первісну та залишкову вартість, а також частку їх використання саме у господарській діяльності, такі платники не можуть включати до складу податкового кредиту з ПДВ суми, сплачені у зв`язку з придбанням (спорудженням) та утриманням основних засобів (а.с.44, останній абзац).

6.70. Разом з цим, суд вважає таку позицію відповідача помилковою, оскільки норми податкового законодавства України не обмежують право платника податку на податковий кредит залежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах за договорами на придбання товарів (робіт, послуг), в тому числі і транспортних засобів та визначають одинакові права та обов`язки як для юридичних, так і для фізичних осіб, платників податку (в тому числі і фізичних осіб - підприємців).

6.71. Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, умови щодо формування податкового кредиту визначаються ПК України, який право на віднесення сум податків до податкового кредиту ставить в залежність від 2-х обставин: використання придбаних основних засобів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, та наявність податкової накладної.

6.72. Доводи відповідача зводяться до того, що позивач не веде облік транспортних засобів в якості основних фондів у відповідності до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", а отже включення ним до податкового кредиту сум податку на додану вартість за придбані запасні частини, інші товарно-матеріальні цінності, які віднесені на ремонтні роботи орендованого автотранспорту є неправомірним.

Щодо вказаного суд зазначає наступне.

6.73. Відповідно до пункту 2 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" чітко передбачено, що норми Положення (стандарту) 7 застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) усіх форм власності (крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності), а позивач, до жодної з цих категорій не відноситься, оскільки являється фізичною особою-підприємцем.

6.74. Наведене вище, відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у його постанові від 12.02.2019 року, справа №807/1380/16, яку суд враховує у цій справі.

6.75. За таких обставин, суд вважає, що позивач мав право відносити до складу податкового кредиту сплачений ним податок на додану вартість в розмірі 31508,00 грн. з вартості придбаних для орендованих транспортних засобів запасних частин та ремонтних робіт.

Однак, таке право може бути реалізоване виключно при здійсненні реальної господарської операції, тобто такої, яка породжує реальні правові наслідки, документована відповідними первинними документами та відповідає господарській діяльності суб`єкта господарювання.

6.76. Як встановлено судом вище, позивач не надав первинних документів щодо використання придбаних запасних частин та ремонтних робіт у господарській діяльності (акти виконаних робіт, інформація щодо необхідності проведення ремонтних робіт автомобілів, рахунки видані сервісними або ремонтними організаціями, тощо) ні суду, ні посадовим особам ГУ ДФС, а тому підтвердити реальність таких операцій та віднести їх до оподатковуваних операцій суд не має можливості.

Зазначене обумовлює висновок про безпідставність віднесення позивачем у 2017 році до складу податкового кредиту сплачений ним податок на додану вартість в розмірі 31508,00 грн. з вартості придбаних для орендованих транспортних засобів запасних частин та ремонтних робіт.

6.77. Як зазначено судом раніше, база оподаткування податком на додану вартість зменшена позивачем на суми безпідставного зменшення виручки за реалізовані на автозаправних станціях паливно-мастильні матеріали із зазначенням у звітах РРО показників повернення та відповідно занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість, що є порушенням п. 188.1 ст. 188 ПК України.

6.78. Аналізуючи зазначене у своїй сукупності, суд вважає, що відповідачем вірно встановлено порушення позивачем п.188.1 ст.188, п. 198.5 (г) ст.198 ПК України, а саме останнім неправильно визначено бази оподаткування ПДВ, внаслідок чого податкові зобов`язання з ПДВ були занижені на 181940,00 грн.

6.79. За таких обставин, враховуючи наведене вище, слідує, що ФОП ОСОБА_1 завищено від`ємне значення, що переноситься до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2017 року на 33153,00 грн. та занижено суми ПДВ, що підлягає сплаті до державного бюджету у сумі 180293,00 грн., у тому числі: за 2016 рік у сумі 83737,00 грн. (за лютий 2016 року - 5605,00 грн., березень 2016 року - 8730,00 грн., квітень 2016 року - 7181,00 грн., травень 2016 року - 6393,00 грн., за липень 2016 року - 16098,00 грн., за серпень 2016 року - 14463,00 грн., вересень 2016 року - 8744,00 грн., за жовтень 2016 року - 6930,0 грн., за листопад 2016 року - 9593,00 грн.); за 2017 рік у сумі 96556,00 грн. (за лютий 2017 року - 9776,00 грн., за березень 2017 року - 3103,00 грн., за червень 2017 року - 35028,00 грн., за серпень 2017 року - 4809,00 грн., за жовтень 2017 року- 43840,00 грн.)

6.80. Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність податкових повідомлень - рішень № та №.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

7.1. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

7.2. Відповідач довів суду неправомірність відображення позивачем отриманого доходу від здійснення господарської діяльності, що призвело до заниження останнім податкових зобов`язань та завищення від`ємного значення, що переноситься до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. А тому, з урахуванням висновків, викладених у мотивувальній частині рішення, суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 19.07.2018 року є правомірними та скасуванню не підлягають.

7.3. Щодо податкових повідомлень-рішень від 19.07.2018 року № та № суд зазначає, що такі, за результатами розгляду скарги позивача, скасовані рішенням Державної фіскальної служби України №15134/Л/99-99-11-02-01-14 від 02.10.2018 року. Таким чином, порушене право позивача щодо формування відповідачем вказаних податкових повідомлень-рішень не підлягає захисту судом, оскільки спірні правовідносини врегульовані в адміністративному порядку. А тому, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

8.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

8.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом, позивачем понесені витрати у вигляді сплаченого згідно платіжного доручення від 20.08.2019 року №335 судового збору на суму 6883,00 грн.

8.3. Оскільки у задоволенні цього позову позивачеві відмовлено повністю, суд не стягує та не присуджує на його користь судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити у повному обсязі.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ).

Суддя О.В. Анісімов