Справа № 420/6145/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6145/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання Мельника Ю.В.,

представника позивача Салагорник А.В.

представника відповідача Поліщук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЗ-ТОРГ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.08.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 17.10.2019 року (вх. №5923/199 від 17.10.2109 року) надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЗ-ТОРГ» (далі ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» або Позивач) до Головного управління ДФС в Одеській області (далі ГУ ДФС в Одеській області або відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.08.2019 року;

- стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЗ-ТОРГ» судові витрати в сумі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Позивач зазначає, що ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» перебуває на обліку у Чорноморському управлінні Овідіопольської державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області.

01.12.2017 року між Чорноморською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС в Одеській області та ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» укладено договір №1503001 про визнання електронних документів, поданих платником податків із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях. Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів.

Позивач вказує, що уклавши зазначений договір ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» отримало можливість подавати до органу ДФС податкові документи в електронному вигляді, у тому числі податкові накладні. Враховуючи зазначене позивачем було надіслано до контролюючого органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, наступні податкові накладні: ПН №26 від 16.03.2019 року, ПН №27 від 16.03.2019 року, ПН №28 від 16.03.2019 року, ПН №29 від 18.03.2019 року, ПН №30 від 18.03.2019 року, ПН №31 від 21.03.2019 року, ПН №32 від 20.03.2019 року, ПН №33 від 20.03.2019 року, однак за результатами обробки податкові накладні не було прийнято органом ДФС. У квитанції №1 визначено виявлені помилки: «Документ не може бути прийнятий Відсутній складений з платником « 42496860» договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документоообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору».

Позивач зазначає, що засобами електронного зв`язку неодноразово направляв заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів від 29.03.2019 року №15033001, однак за результатами обробки документ не приймався, з зазначенням у квитанції виявленої помилки: «Заяву не прийнято. Діє заява про приєднання від 17.01.2019 року №10 до договору про визнання електронних документів».

Так, Чорноморським управлінням ГУ ДФС в Одеській області було проведенно камеральну перевірку за результатом якої складено акт № 3115/15-32-53-06 від 20.06.2019 року «Про результати камеральної перевірки ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» задекларованих показників у податковій звітності з податку на додану вартість та податкової декларації з ПДВ № за квітень 2019 року.

На підставі акту перевірки № 3115/15-32-53-06 від 20.06.2019 року відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № від 08.08.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на 29987,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6741,00 грн.

Позивач зазначає що, за результатом вчинених дій порушень положень п.4 ст.200, п.1 ст.201 Податкового кодексу України він не вчиняв та виходячи з вищезазначеного, на думку позивача, висновки акту камеральної перевірки №3115/15-32-53-06 від 20.06.2019 року є хибними, оскільки контролюючим органом, під час проведення перевірки, не прийнято до уваги уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, яким було зкорреговано р.16.1 значення р.21 попереднього звітного періоду з показника - 45693,00 грн. до показника - 103833,00 грн. до надання квітневої декларації з ПДВ, тому непогоджуючись з такою позицією контролюючого органу, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 18 листопада 2019 року.

В судовому засіданні 26 листопада 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву з додатками (вхід. №41289/19 від 06.11.2019 року) та письмові пояснення представника відповідача з додатками (вх. №42803/19 від 14.11.2019 року).

Відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Відповідач зазначає, що ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» до Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області в електронному вигляді було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2019 року за № від 18.04.2019 року, згідно якої задекларовано від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р.19) в сумі 45693,00грн.

19.05.2019 року ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» в електронному вигляді було подано уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2019 року за №91037817 згідно якої задекларовано від`ємне значення (р.19) в сумі 103833,00 грн.

В поданій ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2019 року № від 20.05.2019 року у рядку 16.1 колонки Б декларації «значення р.21 попереднього звітного періоду» було задекларовано суму 103868,00 грн.

Надалі, ГУ ДФС в Одеській області було проведено камеральну перевірку ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» за результатом якої складено акт №3115/15-32-53-06 від 20.06.2019 року.

Перевіркою встановлено порушення п.4 ст.200, п.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого за податковою декларацією за квітень 2019 року донараховано податок на додану вартість у сумі 29987,00 грн.

На підставі зазначеного акту, також згідно з п.1 ст.187, п.4 ст.200 ПК України, ГУ ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 08.08.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на 29987,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 6741,00 грн.

На думку ГУ ДФС в Одеській області, викладену у відзиві, при розгляді даної справи вирішальним є встановлення наявності підстав для винесення податкового повідомлення рішення, додержання строків винесення податкового повідомлення-рішення та додержання контролюючим органом встановленої податковим законодавством форми податкового повідомлення-рішення.

Відповідач звертає увагу суду, що договір про визнання електронної звітності ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» укладався не з ГУ ДФС в Одеській області, а з Чорноморським управлінням ГУ ДФС в Одеській області, а отже посилання позивача на неприйняття електронної документації та розірвання договору не стосується відповідальності та повноважень ГУ ДФС в Одеській області.

Таким чином, відповідач зазначає, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативно-правовими актами України, а тому винесене податкове повідомлення-рішення № від 07.08.2019 року є обгрунтованим, а вимоги ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ`визначені у позові є безпідставними.

Обставини справи встановлені судом

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЗ-ТОРГ» () здійснює оптову торгівлю твердим, рідким, загоподібним паливом і подібними продуктами (46.71) (а.с. 10-11).

ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» перебуває на обліку в Чорноморській ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Овідіопольський район) з 26.09.2018 року №90.

Згідно свідоцтва №200431061 від 01.12.2018 року ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» було зареєстровано платником податку на додану вартість.

Позивачем 01.12.2017 року укладено з Чорноморською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області договір №1503001 про визнання електронних документів, поданих платником податків із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях. Строк дії договору- до закінчення строку чинності посилених сертифікатів.

В березні 2019 року позивачем було надіслано до контролюючого органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, наступні податкові накладні: 28.03.2019 року - ПН №26 від 16.03.2019 року, ПН №27 від 16.03.2019 року, ПН №28 від 16.03.2019 року, ПН №29 від 18.03.2019 року, ПН №30 від 18.03.2019 року, ПН №31 від 21.03.2019 року, ПН №32 від 20.03.2019 року, 01.04.2019 року - ПН №33 від 20.03.2019 року.

За результатами обробки податкові накладні не було прийнято органом ДФС про що було повідомлено платника податків квитанціями №1 від 28.03.2019 року та 01.04.2019 року (а.с. 16-31).

Позивачем засобами електронного зв`язку було направлено заяву №11 від 29.03.2019 року про приєднання до договору про визнання електронних документів від 01.12.2017 року №15033001, однак за результатами обробки документ не приймався, з зазначенням у квитанції №1 виявленої помилки: «Заяву не прийнято. Діє заява про приєднання від 17.01.2019 року №10 до договору про визнання електронних документів» (.а.с. 32-33).

18.04.2019 року позивачем в електронному вигляді було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2019 року за №, згідно якої задекларовано від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язазання та сумою податкового кредиту (р.19) в сумі 45693,00 грн.

19.05.2019 року позивачем в електронному вигляді було подано уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2019 року за №91037817 згідно якої задекларовано від`ємне значення (р.19) в сумі 103833,00 грн.

В поданій позивачем податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2019 року № від 20.05.2019 року у рядку 16.1 колонки Б декларації «значення р.21 попереднього звітного періоду» було задекларовано суму 103868,00грн.

Надалі, ГУ ДФС в Одеській області було проведено камеральну перевірку повноти визначення податкового кредиту за період з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року ГУ ДФС в Одеській області,якою було встановлено заниження податкового зобов`язання на суму ПДВ 58175,00 грн.

Перевіркою встановлено порушення п.4 ст.200, п.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого за податковою декларацією за квітень 2019 року донараховано податок на додану вартість у сумі 29987,00 грн.

На підставі встановлених порушень ГУ ДФС в Одеській області було складено акт №3115/15-32-53-06 від 20.06.2019 року «Про результати камеральної перевірки ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» задекларованих показників у податковій звітності з податку на додану вартість та податкової декларації з ПДВ № за квітень 2019 року (а.с. 13-15).

24.06.2019 року ГУ ДФС в Одеській області було направлено акт камеральної перевірки №3115/15-32-53-06 від 20.06.2019 року на адресу ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ», проте зазначене поштове відправлення платнику податків вручено не було, та повернулось за зворотньою адресою до ДПІ з причин «інші причини що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с. 98).

07.08.2019 року ГУ ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення рішення №01808556, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на 29987,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 6741,00 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ». Проте зазначене поштове відправлення платнику податків вручено не було, та повернулось за зворотньою адресою до ДПІ з причин «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 99-100).

Не погоджуючись з висновками акта камеральної перевірки № 3115/15-32-53-06 від 20.06.2019 року та прийнятим на його підставі податковим повідомленням-рішеням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом з проханням визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.08.2019 року.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюєтьсяПодатковим кодексом України (далі - ПК України).

Контролюючі органи згідно п.1 ст.75 ПК України мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених ПК України, а фактичні перевірки ПК України та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.1. п.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VIII від 21.12.2016 року, підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 доповнено абзацом другим, відповідно до якого предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Отже,суд зазначає, що камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування, відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків, а також за своєчасністю сплати узгоджених сум грошових зобов`язань.

Відповідно до пп.3 п.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно положень ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.п.1, 2 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені ПК України строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений ПК України звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог ПК України подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до пп.1 п.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно положень пп.181 п.1 ст.14 ПК України встановлено, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до положень п.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п.2 ст.198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Також, відповідно до п.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.1 ст.193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.11 ст.201 ПК України.

Згідно з положеннями п.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до ПК України) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 ПК України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 ПК України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Крім того, відповідно розділу ІV «Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку. Внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному ПК України. У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників. Не може бути зменшена сума податкових зобов`язань, яка не була сплачена до бюджету в минулих звітних (податкових) періодах, у зв`язку з повним або частковим списанням податкового боргу. Зміна напряму узгодженого бюджетного відшкодування за рішенням платника податку здійснюється шляхом подання до контролюючого органу уточнюючого розрахунку до декларації за звітний (податковий) період, в якому було задеклароване таке бюджетне відшкодування.

Суд зазначає, що за наявними в матеріалах справи доказами ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» було складено податкову декларацію за період березень 2019 року, де сума податкового зобов`язання з продажу товару складала 316335,00 грн., з яких 63973,00 грн. складають зобов`язання по незареєстраваним своєчасно податковим накладним: №26 від 16.03.2019 року, №27 від 16.03.2019 року, №28 від 16.03.2019 року, №29 від 18.03.2019 року, №30 від 18.03.2019 року, №31 від 21.03.2019 року, №32 від 20.03.2019 року, №33 від 20.03.2019 року, за той самий період сума податкового кредиту з отриманого товару становила 362826,00 грн., з урахуванням значення попереднього звітного періоду р.21 декларації за лютий 2019 року. 19.05.2019 року позивачем було надано уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2019 року, якою було задекларовано від`ємне значення в сумі 103833,00 грн., з чого судом вбачається відсутність будь-якого відхилення, якщо контролюючий орган, при проведенні камеральної перевірки, врахував уточнюючий розрахунок ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ».

Відповідачем у відзиві та поясненнями представника відповідача в судовому засіданні не доведено правомірність дій при проведенні ГУ ДФС в Одеській області камеральної перевірки повноти визначення податкового кредиту за період з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» без урахування наявного на час перевірки та поданого 19.05.2019 року позивачем, в порядку передбаченому ПК України, уточнюючого розрахунку ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» визначення податкового кредиту перевіряємого періоду. Крім того, представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала факт того що відповідачу, станом на час проведення перевірки, а саме 20.06.2019 року, було відомо про існування уточнюючої податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає твердження відповідача, що порушення ГУ ДФС в Одеській області встановлено на підставі відображення ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2019 року № від 20.05.2019 року у рядку 16.1 колонки Б декларації «значення р.21 попереднього звітного періоду» у сумі 103868,00 грн., тоді як «значення р.21 попереднього звітного періоду» становить 45693,00 грн., оскільки відповідачем не прийнято до уваги поданий ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, яким було зкорреговано р.16.1 значення р.21 попереднього звітного періоду з показника - 45693,00 грн. до показника - 103833,00 грн.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач не довів суду в спірних правовідносинах належними та допустимими доказами правомірність прийнятого ГУ ДФС в Одеській області податкового повідомлення- рішення № від 08.08.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на 29987,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6741,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЗ-ТОРГ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.08.2019 року, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень ПК України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ» у загальній сумі 1921,00 грн., сплачені згідно платіжного доручення №44 від 16.10.2019 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЗ-ТОРГ» () до Головного управління ДФС в Одеській області () про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.08.2019 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.08.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЗ-ТОРГ» () суму сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повне рішення суду складено та підписано суддею 02 грудня 2019 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.