Справа № 640/1929/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1929/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Ганечко О. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Секьюрайті» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, треті особи: Приватне підприємство «Нові Долиняни», Товариство з обмеженою відповідальністю «Санлайф-Елті» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.10.2018 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 10 530 000,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2019 адміністративний позов задоволений повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав скаргу та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено під час апеляційного розгляду справи, ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Секрьюрайті» (код ЄДР 37309470) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам із ПП «Нові Долиняни» (код ЄДР 30907567) за грудень 2017.

За результатами перевірки складено акт № 962/26-15-14-04-04/37309470, яким встановлено завищення суми податкового кредиту з ПДВ у сумі 7 020 000 грн.

За грудень 2017 товариством зареєстровано податкові зобов`язання з ПДВ на суму 8 864 944 грн. Податковий кредит з ПДВ задекларований у сумі 8 783 903 грн.

Відповідачем вказано, що товариство документально оформлювало операції щодо придбання кукурудзи від ПП «Нові Долиняни» при відсутності джерела походження ідентифікованого товару, а відтак, неможливий рух за ланцюгом всіх платників податків.

До перевірки, позивачем надано договір поставки від 03.11.2017 № П03111, відповідно до якого ПП «Нові Долиняни» зобов`язуються передати (поставити) у власність ТОВ «Секьюрайті» товар (т.3, а.с. 194).

Перехід права власності відбувається у момент фактичної передачі товару та підписання видаткової накладної. Одночасно з товаром постачальник зобов`язаний передати покупцю документи, що стосуються товару: видаткову накладну, рахунок-фактуру, картку аналізу зерна (або інші документи щодо якості) партії товару. Договір діє до 31.12.2018.

Відповідно до додатку № 2 від 15.12.2017 постачальник передає покупцю (позивачу) кукурудзу 3-го класу, українського походження, врожаю 2017; кількість 7 800 тн.; ціна за 1 тону з ПДВ - 5400 грн.; ціна товару - 42 120 000 грн.

Постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару не пізніше 30.12.2017 на умовах EXW зерновий склад ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл»/Одеський морський торгівельний порт. Оплата здійснюється протягом 90 днів з моменту фактичного отримання товару, підписання видаткових накладних та реєстрації податкової накладної.

На запит місцевого контролюючого органу ПП надало звіти про площі та валові збори сільськогосподарських культур на 1 грудня 2017, відповідно до яких валовий обсяг виробництва кукурудзи на зерно склав 66 403,87 тон, площа посівна (га) 6 009,72.

Відповідач в Акті перевірки зазначає про неможливість ПП «Нові Долиняни» здійснювати вирощування сільськогосподарської продукції у зв`язку з відсутністю земельних ділянок, власних або орендованих основних засобів.

Відповідач зробив висновок про порушення позивачем п. 44.1., п. 198.1., п. 198.6. ПК України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 на загальну суму 7 020 000 грн.

На підставі Акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.10.2018 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 10 530 000,00 грн. (за основним платежем 7 020 000 грн., 3 510 000 грн. - штрафні санкції).

Не погоджуючись з таким рішенням, вважаючи його протиправними та такими, що підлягає скасуванню позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не наведено жодних обставин та не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій із вказаним вище контрагентом цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що в даному випадку за спірними операціями лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

При цьому податковий орган посилається на інформацію «Узагальнена інформація» ГУ ДФС у Львівській області».

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг .

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться, до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням/ вимог ст.201 Податкового Кодексу) чи митними деклараціями, іншими документами,- передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, формування податкового кредиту у платника податку - покупця товарів/послуг має бути наявна: належним чином оформлена податкова накладна, фактична сплата грошових коштів контрагенту в сумі, визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту судам належить з`ясувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

На виконання умов договору, ПП «Нові Долиняни» документально оформлено видаткові накладні від 18.12.2017 на загальну суму поставки 42 120 000 грн. з ПДВ 7 020 000 грн., а також податкові накладні від 18.12.2017, перелік яких та деталізація відомостей з яких наведено на стор. 5-6 Акту перевірки.

18.12.2017 між ПП «Нові Долиняни», ТОВ «Секьюрайті» та ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшлн» (зерновий склад у порту) складено акт приймання-передачі, відповідно до якого позивач прийняв від ПП «Нові Долиняни» кукурудзу 3-го класу українського походження врожаю 2017 у кількості 7800 тон на зерновому складі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшлн», яке підтверджує надходження на ім`я ТОВ «Секьюрайті» зазначеного обсягу товару.

Розрахунки проведені у безготівковій формі, оплата підтверджена банківськими виписками за період січень - квітень 2018.

Виконання господарських операцій супроводжувалось рухом активів і спричиняло зміни в майновому стані позивача. Операція проведена в обліку, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 281.

Податкові накладні від 18.12.2017, зареєстровані в ЄРПН.

Відносно наявності у ТОВ «Олімпік Купе Інтернешнл» (зерновий склад) відповідних площ, надано відповідне підтвердження (т.1, а.с. 226).

Крім того, надано договір комісії від 30.10.2015 № К3010-1, відповідно до умов якого ТОВ «Секьюрайті» (Комітент) доручає, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшлн» (Комісіонер) зобов`язується за дорученням Комітента та за плату здійснити від свого імені та за рахунок Комітента реалізацію на експорт з України товару, належного Комітенту. Доручено укладати експортні контракти, оформляти та підписувати необхідні для продажу документи, здійснити транспортування товару згідно базису поставки по ЗЕД контракту. Доручено вчинення інших дій у зв`язку з виконанням комісійного договору.

Відповідно до додатку від 18.12.2017 № 12 доручено комісіонеру від свого імені, але за рахунок і на користь Комітента продати на експорт кукурудзу 3-го класу, українського походження, врожаю 2017; кількість 7800 тн.; мінімальна ціна продажу - 165 доларів США; місце передачі товару - EXW зерновий склад ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшлн»/Одеський морський торгівельний порт; термін передачі - до 31.12.2017; умови постачання товару на експорт - FOB - Одеський морський торгівельний порт; термін відвантаження на експорт - 31.01.2018; комісійна плата за 1 тону - 120 грн. з ПДВ; розмір делькредере 120 грн. з ПДВ.

Таким чином, комісійний договір стосувався подальшої реалізації партії товару, придбаного у контрагента для поставки на експорт.

Виконання підтверджується договором комісії, додатком № 12 від 18.12.2017, актом від 18.12.2017 про прийняття комісіонером товару для організації виконання договору та про перевірку якості товару (щодо спірної партії товару), рахунком від 26.02.2018, актом наданих послуг від 26.02.2018, звітом комісіонера від 26.02.2018, де відображено реквізити контрактів на експорт, покупців, деталізована інформація про товар, номери митних декларацій, власне контрактами у сфері ЗЕД та первинними документами щодо їх виконання, митними деклараціями (т.1, а.с. 158 - 201).

Позивачем, також надано експортний сертифікат якості з перекладом податкові накладні, складені позивачем у зв`язку з експортом, картку аналізу зерна від 18.12.2017 № 893/1 «якісно по середній пробі».

Оскільки різні партії зернових на всіх зазначених етапах зберігались у стані «навалом» і надалі змішувались, зокрема - у зв`язку з організацією експортної партії у 32847,605 МТ, наведене у свою чергу зумовлює змішування і різних за якістю партій товару. Відповідач не довів суду, що внаслідок такого змішування різних за якістю партій товару загальний (середній) показник якості не міг досягнути « 1,09». При цьому, цей показник, як і партії 7800 тон, знаходиться в межах допустимого показника «мак. 5,0%».

Апелянт також наводить доводи щодо відсутності по ПП ланцюга постачання; земельних ділянок, відсутність у контрагента трудових ресурсів, відсутності задекларованих операцій з придбання послуг у необхідній кількості, наявності кримінального провадження № 0000062 за ч. 2 ст. 205 КК України відносно ПП «Нові Долиняни» та відносно ТОВ «Санлайф-Еліт».

При наданні оцінки щодо кримінального провадження колегія суддів враховує, що за правовою позицією Верховного суду викладеної у постанові від 26.06.2018 № 826/5522/14, факт порушення кримінальної справи не доводить складу податкового правопорушення за наявності факту подальшого використання придбаного товару.

Обставини, встановлені вироком суду в кримінальній справі відносно фізичної особи, не може бути покладено в основу судового рішення в адміністративному процесі без їх перевірки та підтвердження належними та допустимим доказами.

Така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Окрім того, суд також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Посилання апелянта на відсутність ТТН, подорожніх листів не підтверджує фіктивність господарських операцій, оскільки товар поставлявся позивачу на умовах EXW - зерновий склад, що не потребує переміщення товару, який за загальним правилом приймається на складі за фактом підписання товаро-розпорядчого документу - акту, накладної.

Зазначений вид поставки не передбачає транспортування та навіть навантаження, а відтак проведення даної операції та фактична передача товару не потребує значних організаційних або адміністративних ресурсів у обох учасників.

Матеріали справи містять трьохсторонній акт від 18.12.2017 між зерновим складом, позивачем та постачальником (ПП «Нові Долиняни»), яким підтверджується прийняття позивачем товару на складі (т.1., а.с. 165).

Що стосується зберігання товару, на адвокатський запит від 04.11.2019р. № 04/11-2019 ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшлн» надало відповідь від 08.11.2019 р. № 08/11-19/1 з доданням складської квитанції на зерно серія АХ №105184 від 18.12.2017 р. № 94/1.

Щодо доводів апелянта про відсутність у ПП земельних ділянок, на яких вирощено врожай, колегія зазначає, що у даному випадку ПП «Нові Долиняни» здійснювало позивачу поставку партії товару (кукурудзи), придбаного в іншої особи товару та не здійснювало вирощування цієї партії товару, що підтверджується вищезгаданими первинними документами, відповідно до яких товар прийнято позивачем на зерновому складі та надалі експортовано, що підтверджує «товарність» операції між ПП «Нові Долиняни» та позивачем.

Крім того, третьою особою, надано відповідні підтвердження сільських рад за період 2017 року, з яких вбачається, що третя особа орендувала земельні ділянки сільськогосподарського призначення (ріллі): 90,223 га, 4 120,7996 га, 15,8052 га рілля, 2 693,6851 га 1 523,2117 га, 2 269,0187 на території Вербицької, Григорівської, Гребінківської, Козацької, Молодіжної, Покровської сільських рад, що підтверджується і регіональними службами ДФС (т.5, а.с. 101).

Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог ст. 77 КАС України не було доведено та надано доказів про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагента та злагодженості дій між ними.

Контрагент позивача на момент видачі податкових накладних, вчинення господарських операцій з поставки був зареєстрований платником ПДВ. Зокрема, ПП «Нові Долиняни» з 01.01.2017 є платником ПДВ на загальних підставах, а отже видача ними податкових накладних як платниками ПДВ є правомірною. Первинні документи, податкові накладні мають всі необхідні реквізити.

Враховуючи викладене у сукупності, апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги. Інші доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі вказаного не спростовують, тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позову.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши обставини справи.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Секьюрайті» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, треті особи: Приватне підприємство «Нові Долиняни», Товариство з обмеженою відповідальністю «Санлайф-Елті» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 27.11.2019