Справа № 540/2228/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2228/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання надати повну та достовірну інформацію,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Херсонської обласної державної адміністрації (далі - відповідач, ХОДА) по розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.09.2019, що виразилась у неповному, необ`єктивному розгляді звернення, наданні неповної, необґрунтованої відповіді, не здійсненні перевірки викладених в заяві ОСОБА_1 від 30.09.2019 року фактів, ненаданні запитуваної інформації, не підписання відповіді Головою ХОДА, не роз`ясненні порядку оскарження прийнятого рішення, відсутності у відповіді посилання на конкретну норму Закону яка б дозволяла ХОДА не надавати запитувану інформацію вказану у зверненні.

- зобов`язати Херсонську обласну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.09.2019;

- зобов`язати Херсонську обласну державну адміністрацію надати ОСОБА_1 інформацію: чи здійснював радник Патронатної служби ХОДА Ковальов Б.М. дії, викладені в заяві ОСОБА_1 від 30.09.2019, на власний розсуд або за вказівкою Голови Херсонської обласної державної адміністрації; надати ОСОБА_1 копію посадових обов`язків (інструкції) радника Патронатної служби Херсонської обласної державної адміністрації Ковальова Б.М.; вказати, яким саме пунктом посадової інструкції або іншим документом передбачається право радника Патронатної служби ХОДА Ковальова Б.М. здійснювати розшукову діяльність, право затримувати осіб підозрюваних у скоєнні злочину або такої, що покинула місце події, право надавати вказівки працівникам поліції, право блокувати проїзд автомобілів, право називати будь-кого "мафією"; надати правову оцінку діям радника Патронатної служби ХОДА Ковальова Б.М. та притягнути його до дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести службову перевірку фактів, вказаних в заяві, повідомити чи здійснював радник Голови ХОДА Ковальов Б.М. дії, викладені в заяві, на власний розсуд або за вказівкою Голови Херсонської обласної державної адміністрації, надати копію посадових обов`язків (інструкції) радника Патронатної служби Херсонської обласної державної адміністрації Ковальова Б.М., вказати яким саме пунктом посадової інструкції або іншим документом передбачається право радника Патронатної служби Херсонської обласної державної адміністрації здійснювати розшукову діяльність, право затримувати осіб підозрюваних у скоєнні злочину або такої, що покинула місце події, право надавати вказівки працівникам поліції, право блокувати проїзд автомобілів, право називати будь-кого "мафією", надати правову оцінку діям Ковальова Богдана Миколайовича та притягнути його до дисциплінарної відповідальності.

10.10.2019 Херсонською обласною державною адміністрацією було надано відповідь за № 13945/0-19/11/12, яку позивач вважає такою, з якої вбачається, що на питання, які ставив в своїй заяві ОСОБА_1 , відповідь надана не була, перевірку фактів, викладених у заяві відповідач не здійснив, копію посадових обов`язків радника Патронатної служби Херсонської обласної державної адміністрації Ковальова Б.М. надано не було, питання про притягнення Ковальова Б.М. до дисциплінарної відповідальності вирішено не було, в порушення ч. 3 ст. 15 ЗУ "Про звернення громадян" відповідь підписана не керівником - Головою ХОДА (або особою, яка виконує його обов`язки), в порушення ч. 4 ст. 15 ЗУ "Про звернення громадян" у відповіді на заяву ОСОБА_1 не було роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення. Також, відмовляючи у наданні інформації, в порушення ч. 4 ст. 15 ЗУ "Про звернення громадян", у відповіді ХОДА не вказано на підставі якого Закону ХОДА або іншому державному органу надано право не надавати конкретну запитувану інформацію.

ОСОБА_1 вважає надану йому відповідь проявом бездіяльності з боку відповідача, з посиланням на приписи ст.ст.1, 3, 15 Закону України "Про звернення громадян", Закону України "Про інформацію", ст.1, 5, 13, 14, 20, 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" просить визнати зазначену бездіяльність протиправною та зобов`язати ХОДА повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та надати відповідь на неї.

Ухвалою суду від 01.11.2019 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

26.11.2019 року до суду надано відзив на позов, за змістом якого відповідач з заявленими позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що дія Закону України "Про звернення громадян" не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян встановлений, зокрема, кримінальним процесуальним законодавством. Відповідач вважає дані викладені позивачем в своїй заяві від 30.09.2019 року за вхідним №13945/0-19/1 такими, що підлягають оцінки виключно правоохоронними та судовими органами, а тому в оскарженій відповіді ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до правоохоронних органів.

Щодо вимоги позивача про проведення службової перевірки відносно дій радника патронатної служби Ковальова Б.М. відповідач зазначає, що відповідна особа не є державним службовцем, а є співробітником патронатної служби. Отже, здійснення контролю за дотриманням трудової дисципліни працівника у не робочий час (події, відповідно звернення відбувались 22.09.2019 року в неділю), чинним законодавством за відповідачем не визначено.

Також, відповідач стверджує про відсутність в нього об`єктивної інформації від правоохоронних органів про наявність або відсутність в діях Ковальова Б.М. порушень закону, як доказ обґрунтованості звинувачень заявника.

Окрім зазначеного ХОДА вказує, що заява позивача не містила посилання на норми Закону України "Про доступ до публічної інформації", а надання копії запитаної заявником посадової інструкції радника патронатної служби Законом України "Про звернення громадян" не передбачено.

Щодо повноважень керівника апарату ХОДА Клюцевського В.І. по розгляду заяви ОСОБА_1 зазначає, що такий розгляд здійснювався за дорученням голови ХОДА.

Згідно п.1 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), серед іншого, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Як вбачається з дослідженої судом позовної заяви, вона як за назвою так і за характером спірних правовідносин є справою щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію, тобто вимога щодо розгляду такого роду позову саме в порядку письмового провадження прямо передбачена п.1 ч.1 ст. 263 КАС України.

На підставі зазначеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, з наявних в матеріалах справи документів (самої заяви та доказів її направлення та отримання відповідачем, а.с.15-17) вбачається, що 02.10.2019 року ХОДА отримано заяву ОСОБА_1 від 30.09.2019 року, в якій позивач, зазначивши про конфліктну ситуацію між ним та радником патронатної служби Ковальовим Б.М., яка з його слів мала місце 22.09.2019 року, просив:

1) провести службову перевірку з зазначених в заяві фактів;

2) повідомити чи здійснював Ковальов Б.М. всі описані ним дії на власний розсуд або за вказівкою Голови Херсонської обласної державної адміністрації;

3) надати йому копію посадових обов`язків (інструкції) радника патронатної служби Херсонської обласної державної адміністрації Ковальова Б.М.

4) вказати, яким саме пунктом посадової інструкції або іншим документом право радника патронатної служби Херсонської обласної державної адміністрації здійснювати розшукову діяльність, право затримувати осіб підозрюваних у скоєнні злочину або такої, що покинула місце події, право надавати вказівки працівникам поліції, право блокувати проїзд автомобілів, право називати будь-кого мафією;

5) надати правову оцінку діям Ковальова Б.М. та притягнути його до дисциплінарної відповідальності.

ХОДА листом від 10.10.2019 року № 13945/0-19/11/12 повідомило, що надання правової оцінки та кваліфікації дій будь-яких осіб, в тому числі посадових та службових, на предмет вчинення ними адміністративних чи кримінальних правопорушень здійснюється відповідними правоохоронними та судовими органами. Також, відповідачем рекомендовано в подальшому при наявності достовірної інформації разом з доказовою базою одразу ж без зволікань звертатись до правоохоронних органів.

ОСОБА_1 вважає таку відповідь проявом протиправної бездіяльності з боку відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Так, ч.2 ст.19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 34 Конституції України закріплює, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 5 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 зазначеного закону, право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Питання реалізації громадянами вказаних конституційних прав регулює, зокрема, Закон України "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393/96-ВР) та Закон України "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон № 2939-VI).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (ч. 1 ст. 7 Закону № 393/96-ВР).

У статті 3 Закону № 393/96-ВР визначено, що заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

За правилами частин першої, третьої статті 7 названого Закону звернення, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Вимоги до звернення передбачені ч.ч. 7-8 ст.5 Закону. Так, у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

За приписами статті 1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Вимоги до оформлення запитів на інформацію містить ст. 19 Закону № 2939-VI, ч.ч.2-5 якої передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

З аналізу наведеного слід дійти висновку, що право особи звернутись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб, а також на отримання від відповідних органів (в разі якщо вони є розпорядниками інформації) інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів реалізується заінтересованою особою шляхом направлення до таких органів звернення або запиту на інформацію, в порядку та у формі, встановленими Законом № 393/96-ВР та Законом № 2939-VI відповідно.

Права, передбачені цими законами є схожими, проте механізм їх реалізації має суттєві відмінності один від одного.

При цьому, як вбачається з наведених вище приписів, ані Законом № 393/96-ВР, ані Законом № 2939-VI не передбачені вимоги до спеціальної форми звернення/запиту до інформації або наявності будь-якого іншого ідентифікатора, що дозволив би однозначно визначити певний поданий особою документ як звернення або запит на інформацію.

Отже, для визначення закону, яким адресат листа має керуватись при наданні відповіді, визначальним є не форма звернення/запиту на інформацію, а зміст поданого документа.

З заяви ОСОБА_1 від 30.09.2019 року (а.с.15-17) вбачається, що вона одночасно має ознаки як звернення так і запиту на інформацію, оскільки позивач просить ХОДА надати певну інформацію (надати копію посадової інструкції, інформацію про те чи входить до посадових обов`язків Ковальова Б.М. вчинення певних дій, інформацію про те чи здійснював Ковальов Б.М. викладені в заяві дії на власний розсуд чи за вказівкою голови ХОДА), що є предметом регулювання Закону №2939-VІ, а також звертається з проханням вчинити певні дії (провести службову перевірку, надати правову оцінку діям Ковальова Б.М. , зазначеним в заяві), що є предметом регулювання Закону № 393/96-ВР.

За змістом частин першої, другої статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити у задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

З викладеного слід дійти висновку, що Закон № 2939-VІ регламентує чітку послідовність дій розпорядника інформації у разі одержання запиту, який не відповідає вимогам закону.

Зважаючи на наведене нормативне врегулювання, одержавши запит на інформацію, поданий згідно із Законом №2939-VІ, який за своїм змістом є зверненням у розумінні Закону № 393/96-ВР, розпорядник інформації повинен відмовити у задоволенні такого запиту через невідповідність його предмета вимогам закону (пункт 2 частини п`ятої статті 19, пункт 4 частини першої статті 22 Закону № 2939-VІ), та з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості розглянути запит за Законом № 393/96-ВР. При цьому запитувача повинно бути повідомлено у п`ятиденний строк про те, що його запит на інформацію буде розглядатися як звернення відповідно до Закону № 393/96-ВР.

У разі, якщо запит на інформацію, який подано згідно із Законом № 2939-VІ, за своїм змістом поєднує предмет регулювання Закону № 393/96-ВР та Закону № 2939-VІ, то такий "запит-звернення" повинен розглядатися у відповідних частинах у строк та порядок, передбачені відповідними законами. При цьому розпорядник у п`ятиденний строк повинен відповісти по суті запиту, а також повідомити запитувача, що решта питань розглядатимуться як звернення згідно із Законом № 393/96-ВР.

Зазначений висновок викладено в постанові Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 29.09.2016 року №10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації", а також застосовано Верховним Судом, зокрема, в постанові від 06.03.2019 по справі № 813/3059/16.

Однак, усупереч вимогам добросовісності і розсудливості, які в силу статті 2 КАС України є одними з критеріїв оцінки в порядку судового контролю адміністративним судом, ХОДА при наданні відповіді на заяву ОСОБА_1 від 30.09.2019 року в повній мірі проігноровано частину заяви, що стосувалась надання інформації відповідно Закону № 2939-VІ. Відповідач у відзиві на позов пояснив таку бездіяльність тим, що в заяві ОСОБА_1 послався на ЗУ "Про звернення громадян", який в свою чергу не передбачає надання інформації. Такі твердження на думку суду є неспроможними, оскільки, як вже було зазначено вище за текстом, закони № 393/96-ВР № 2939-VІ не передбачають будь-яких атрибутів, які дозволяють визначити запит/звернення таким, що має розглядатись виключно за нормами одного з зазначених законів. Посилання позивача в тексті заяви на Закон №393/96-ВР також не може бути розцінено як те, що заявник бажає, щоб відповідач розглянув звернення керуючись виключно Законом № 393/96-ВР.

Тому відповідач визначивши, що частина заяви позивача підлягає розгляду за Законом № 2939-VІ, особливо враховуючи те, що згідно відзиву зазначене для відповідача є очевидним, мав застосувати до зазначеної частини положення наведеного Закону. Однак, ХОДА зазначеного зроблено не було, більш того, заявнику не роз`яснено можливості розгляду частини зазначених ним в заяві питань за умови його звернення відповідно до Закону № 2939-VІ (якщо така була правова позиція відповідача).

Вказане, на думку суду, свідчить про протиправні дії відповідача при розгляді заяви ОСОБА_1 від 30.09.2019 року в частині, в якій позивач просив:

- повідомити чи здійснював Ковальов Б.М. всі описані ним дії на власний розсуд або за вказівкою Голови Херсонської обласної державної адміністрації (вимога заяви №2);

- надати йому копію посадових обов`язків (інструкції) радника патронатної служби Херсонської обласної державної адміністрації Ковальова Б.М. (вимога заяви №3)

- вказати яким саме пунктом посадової інструкції або іншим документом право радника патронатної служби Херсонської обласної державної адміністрації здійснювати розшукову діяльність, право затримувати осіб підозрюваних у скоєнні злочину або такої, що покинула місце події, право надавати вказівки працівникам поліції, право блокувати проїзд автомобілів, право називати будь-кого мафією (вимога заяви №4).

Стосовно частини заяви ОСОБА_1 від 30.09.2019 року, яка за своїм змістом є предметом регулювання Закону № 393/96-ВР, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 15 та 18 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, серед іншого: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно зі статтею 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Враховуючи, що адресатом звернення є Херсонська обласна державна адміністрація, врахуванню підлягають й наступні приписи законодавства.

Так, згідно п.3 ч.1 ст. 25 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", місцева державна адміністрація, окрім іншого, забезпечує розгляд звернень громадян та їх об`єднань, контролює стан цієї роботи в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в організаціях і установах, розташованих на відповідній території.

Відповідно приписів ст. 38 наведеного закону місцеві державні адміністрації забезпечують додержання прав і свобод громадян.

Громадяни звертаються до місцевих державних адміністрацій у вирішенні питань, що належать до сфери повноважень місцевих державних адміністрацій.

Посадові особи місцевих державних адміністрацій зобов`язані розглянути звернення громадян і не пізніше ніж у визначений законом термін, прийняти рішення або дати обґрунтовану відповідь. Посадові особи проводять особистий прийом громадян у порядку, визначеному законом.

З аналізу викладеного слід дійти висновку, що відповідач є суб`єктом правовідносин у сфері звернень громадян із відповідними обов`язками, зокрема, щодо обов`язку його розгляду та надання на нього відповіді в порядку, визначеному Законом № 393/96-ВР.

Так, відповідачем надано відповідь на звернення ОСОБА_1 10.10.2019 року, що не заперечується сторонами. Проте, на думку суду, в даному конкретному випадку, виконання наведених вище приписів чинного законодавства України щодо розгляду звернення та надання на нього відповіді, носило суто формальний характер, оскільки лист від 10.10.2019 року №13945/0-19/11/12 наданий ОСОБА_1 у відповідь на його звернення від 30.09.2019 року, не ґрунтується на ретельному дослідженні обставин і питань, які порушує заявник у своєму зверненні, та не надає на них вичерпної та зрозумілої відповіді, що підтверджується змістом такого листа-відповіді.

Суд підкреслює, що саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки, не слід вважати повним і належним виконанням свого обов`язку зі сторони адресата, позаяк, окрім своєчасності надання відповіді, не менш істотним є її належне обґрунтування та вирішення поставлених у зверненні питань (із урахуванням суті відповідного звернення та на підставі його ґрунтовного і всебічного вивчення).

Зазначений висновок сформований судами трьох інстанцій при розгляді справи №813/1761/16 та зазначено в Постанові Верховного Суду від 19.11.2019.

ХОДА в своїй відповіді, фактично, проінформувала позивача про те, які органи вповноважені на надання правової оцінки та кваліфікації дій будь-яких осіб на предмет вчинення ними адміністративних чи кримінальних правопорушень, в той час як заявник порушив питання щодо проведення відносно зазначеної ним особи службової перевірки та притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що особою, відносно якої позивач просив провести службову перевірку та застосувати заходи дисциплінарного стягнення, є Ковальов Б.М. , який займає посаду радника патронатної служби Херсонської обласної державної адміністрації.

Згідно ч.ч.1, 4 ст. 92 Закону України "Про державну службу" до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників секретаріатів депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді України, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

На працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39 1, 41 - 43 1, 49 2 та частини третьої статті 184 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, як обґрунтовано зазначено відповідачем, Ковальов Б.М. є працівником патронатної служби, на якого розповсюджується дія КЗпП України.

Відповідно положень ч.2 ст.140 КЗпП України в трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно п.п. 1, 3 Положення про патронатну службу Херсонської обласної державної адміністрації, затвердженого Розпорядженням Херсонської обласної державної адміністрації від 11 травня 2018 року № 399 патронатна служба є структурним підрозділом апарату Херсонської обласної державної адміністрації (далі - патронатна служба), що утворюється головою обласної державної адміністрації в межах граничної чисельності працівників обласної державної адміністрації та її штатного розпису.

Працівники патронатної служби підпорядковуються безпосередньо голові обласної державної адміністрації.

З аналізу викладеного слід дійти висновку, що до працівників патронатної служби, а отже й до Ковальова Б.М. , можуть бути застосовані заходи дисциплінарного стягнення, питання накладення яких перебуває в межах компетенції визначених положенням посадових осіб ХОДА.

Таким чином, реалізація порушених позивачем у заяві від 30.09.2019 року питань перебуває в межах повноважень відповідача.

Натомість, надана ХОДА відповідь носить виключно поверхневий пізнавальний характер (цитування ст.23 Закону України "Про поліцію", ст.19 Конституції України) й інформує адресата про органи вповноважені на надання правової оцінки діям, які можуть містити в собі ознаки адміністративних або кримінальних правопорушень.

Фактично, суб`єкт владних повноважень обмежився лише буквальним цитуванням окремих норм чинного законодавства України, проте, не навів їх зв`язку зі змістом звернення позивача, не аргументував застосування цих норм у контексті обставин, вказаних у зверненні, не надав відповіді на поставлені адресатом питання і жодним чином не вирішив порушені ним проблеми, що не може визнаватися обґрунтованим і правомірним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що лист від 10.10.2019 року №13945/0-19/11/12, який був наданий у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 30.09.2019 року, не може в контексті приписів чинного законодавства України вважатися належною відповіддю на звернення громадянина (по суті викладених у ньому обставин і порушених питань), відтак, такий розгляд звернення громадянина є неналежним і протиправним.

Також, суд критично оцінює доводи відповідача, викладені в відзиві на позов, стосовно того, що ОСОБА_1 було запропоновано звернутись до правоохоронних органів через те, що викладені в зверненні обставини підлягають розгляду органами Національної поліції за нормами Кримінального процесуального кодексу України, а питання щодо здійснення контролю за трудовою дисципліною працівників - не вирішено, тому що описані в зверненні обставини мали місце в не робочий час. Так, неспроможність наведених пояснень полягає в тому, що вони були відсутні в відповіді на звернення, а тому зазначення їх в відзиві на позов є намаганням відповідача доповнити надану ним 10.10.2019 року відповідь інформацією, яка фактично в ньому відсутня .

Суд зазначає, що в ході розгляду справи встановлено дійсне порушення права позивача, як суб`єкта правовідносин у сфері звернень громадян, на належний розгляд своєї заяви та отримання на неї ґрунтовної відповіді та реагування.

Щодо доводів позивача відносно того, що звернення підписано не вповноваженою особою, суд зазначає наступне.

Так, відповіді на звернення від 10.10.2019 року №13945/0-19/11/12 вбачається, що воно підписано керівником апарату обласної державної адміністрації.

Згідно зазначених вище положень ст. 25, 38 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", місцева державна адміністрація, окрім іншого, забезпечує розгляд звернень громадян та їх об`єднань, контролює стан цієї роботи в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в організаціях і установах, розташованих на відповідній території. Посадові особи місцевих державних адміністрацій зобов`язані розглянути звернення громадян і не пізніше ніж у визначений законом термін прийняти рішення або дати обґрунтовану відповідь. Посадові особи проводять особистий прийом громадян у порядку, визначеному законом.

З аналізу приписів наведених статей слід дійти висновку, що Законом України "Про місцеві державні адміністрації" передбачено розгляд звернень як обов`язок самої державної адміністрації, який реалізується її посадовими особами.

Згідно приписів п.п.22, 24 Додатку 7 до Розпорядження голови обласної державної адміністрації від 30.09.2019 року №670 до функцій і повноважень керівника апарату обласної державної адміністрації, окрім іншого, належить організація роботи щодо забезпечення доступу до публічної інформації, розпорядником якої є апарат обласної державної адміністрації, організація обліку проходження та розгляду звернень, заяв та скарг громадян, їх особистого прийому.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. (ч.2 ст.6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації")

З аналізу викладеного суд дійшов висновку, що в даному конкретному випадку, керівник апарату Херсонської обласної державної адміністрації є посадовою особою місцевої адміністрації, вповноваженої на розгляд звернень та запитів на інформацію.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не підписання відповіді головою ХОДА є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Однак, суд не може погодитись з тим, що позивач вважає неналежний розгляд його заяви проявом бездіяльності в силу наступного.

Так, за загально прийнятим розумінням "протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень", яке також неодноразово застосовувалось судами касаційної інстанції (Постанова ВС від 13.03.2019 по справі № 804/176/18, постанова Верховного Суду України від 13 червня 2017 року у справі № 21-1393а17) визначається як зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

В даному ж конкретному випадку, заява ОСОБА_1 була розглянута відповідачем, проте її розгляд вчинений з порушенням наведених вище приписів закону, а отже є протиправним. Безумовно, надана позивачу відповідь не може вважатись судом бездіяльністю, оскільки є дією органу з розгляду заяви, хоч і вчиненою не у спосіб та не в порядку, передбачені законом.

Також суд вважає, що порушені протиправними діями відповідача права ОСОБА_1 , за результатами розгляду даного позову, не можуть бути поновлені у спосіб, зазначений ОСОБА_1 - шляхом зобов`язання надати інформацію, зазначену позивачем в заяві від 30.09.2019 року та вчинити вказані в ній дії, оскільки, фактично, зазначена заява не була розглянута відповідачем.

Тому, на думку суду, встановлення обґрунтованості доводів конкретного звернення, виявлення порушення прав й інтересів осіб унаслідок, викладених у ньому обставин, визначення шляхів реагування на нього, тощо, віднесено до компетенції тієї особи, якій таке звернення адресоване, й це повинно провадитися при розгляді та вивченні відповідного звернення. Суд також зауважує, що вирішуючи цю справу, він не втручається в компетенцію та дискрецію відповідача, позаяк не вирішує й не дає вказівки на рішення за результатами розгляду по суті звернення ОСОБА_1 від 30.09.2019 року, а лише встановлює, чи були порушені права такої особи на належний розгляд свого звернення та чи підлягають вони захисту.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій ХОДА щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.09.2019 року та шляхом зобов`язання ХОДА повторно розглянути зазначену заяву.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. (ч.8 ст.139 КАС України)

Таким чином сплачений ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з Херсонської обласної державної адміністрації за рахунок її бюджетних асигнувань в повному розмірі, оскільки спір виник внаслідок протиправних дій зазначеного органу.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Херсонської обласної державної адміністрації (, адреса: 73003, м. Херсон, пл. Свободи, 1) щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 30 вересня 2019 року.

Зобов`язати Херсонську обласну державну адміністрацію (, адреса: 73003, м. Херсон, пл. Свободи, 1) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 30 вересня 2019 року.

Стягнути з Херсонської обласної державної адміністрації (, адреса: 73003, м. Херсон, пл. Свободи, 1) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

В інший частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 102010000