Справа № 580/1479/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Справа № 580/1479/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника відповідача Коваленко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції

в Черкаській області

про визнання протиправними та скасування актів,

зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними та скасування актів розслідування нещасного випадку за формою Н-5* та акта за формою НТ* від 03.12.2018, що стався з позивачем 23.02.2017;

- зобов`язання Комісії з розслідування нещасних випадків Головного управління Національної поліції в Черкаській області скласти акти за формою Н-1* та НТ* з визнанням того, що нещасний випадок, який трапився з позивачем 23.02.2017 стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків;

- зобов`язання відповідача скласти новий висновок службового розслідування та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 300 прожиткових мінімумів, встановлену Законом України «Про Національну поліцію», для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року адміністративний позов було задоволено частково:

- визнано протиправними та скасовано акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) форми Н-5* від 03.12.2018, що стався з позивачем 23.02.2017 о 17:20 год., та акт від 03.12.2018 за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру;

- зобов`язано Комісію з розслідування нещасних випадків ГУ НП в Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 23.02.2017 та прийняти рішення відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України від 27.12.2012 № 1346, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 03.12.2018 при проведенні розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, відповідач не взяв до уваги всі обставини та не надав їм оцінки, а також з того, що складання актів за формою Н-5* та Н-1* є дискреційним повноваженням відповідача і суд не може підміняти орган, рішення якого оскаржується, зобов`язуючи його приймати конкретне рішення, та надавати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції конкретного органу державної влади або установи.

Крім того, при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції прийняв до уваги рішення суду у справі № 823/1359/18, що ухвалено за результатами вирішення спору між тими ж сторонами, як і в цій справі, та встановлює обставини, що мають преюдиціальне значення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що Комісією під час проведення повторного розслідування нещасного випадку встановлено відсутність наказу про виїзд працівників поліції на обшук, що позивач відмовився від проходження медичного обстеження, що під час виїзду на обшук він був зобов`язаний дбати про особисту безпеку та здоров`я, що Комісією не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між падінням позивача та встановленим йому діагнозом, а також, що, на думку апелянта, травма була отримана позивачем не при виконанні службових обов`язків.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2019 р. було відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на безпідставності доводів апелянта, зазначаючи, що аналогічні доводи ним наводилися в суді першої інстанції і їм надана відповідна юридична оцінка, а також, що судом було повно та всебічно встановлено всі обставини, застосовано правильний спосіб захисту без втручання у дискрецію відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 07.11.2015 позивач проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого з ОВС УКР ГУНП в Черкаській області.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.02.2017 у межах кримінального провадження № 0008659 надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння та прилеглої території за місцем проживання ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення вогнепальної зброї та наркотичних засобів.

23.02.2017 старшим слідчим СВ Черкаського ВП Ткаченком В. М. начальнику УКР ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 надано доручення № 2973 про проведення слідчих (розшукових) дій щодо виконання вищевказаної ухвали слідчого судді про проведення обшуку.

Відповідно до журналу обліку вхідних документів вказане доручення передано для виконання позивачу, з метою виконання якого позивач разом з працівниками УКР ГУНП в Черкаській області після проведення інструктажу, здійснили виїзд за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час обшуку у домоволодінні ОСОБА_2 за вказаною адресою позивачем виявлено предмети, зовні схожі на заборонені (чотири шприци з рідиною коричневого кольору).

Після виявлення зазначених предметів ОСОБА_2 здійснив спробу вибігти з будинку та штовхнув позивача, внаслідок чого він вдарився головою о двері та впав.

Про вказану подію позивач невідкладно повідомив свого безпосереднього керівника начальника УКР ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6, який у свою чергу повідомив про отримання позивачем травми заступника начальника ГУНП в Черкаській області Худенка М.М.

Також 23.02.2017 позивач звернувся за медичною допомогою до КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги ЧМР».

23.02.2017 позивач був оглянутий нейрохірургом, йому встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забої, садна м`яких тканин правої лобної ділянки. Позивач госпіталізований не був, йому рекомендовано: обробка саден, лікування невролога за місцем проживання, проведення комп`ютерної томографії, при потребі - повторний огляд нейрохірурга.

Після цього позивач звернувся до Комунального закладу «Черкаський обласний наркологічний диспансер» та 23.02.2017 о 20 год 35 хв. був оглянутий лікарем-наркологом.

Позивач повторно звернувся до довідки КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги ЧМР» 24.02.2017 і був госпіталізований.

24.02.2017 до Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення із КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги ЧMP» про те, що до них за медичною допомогою звернувся ОСОБА_1 з тілесними ушкодженнями, які отримав в с. Мошни.

Відповідно до виписки з історії хвороби вказаного закладу від 07.03.2017 № 3625 позивачу поставлено діагноз: струс головного мозку; посттравматичний правосторонній отит.

З 24.02.2017 по 07.03.2017 позивач перебував на стаціонарному лікуванні.

Дільничний офіцер поліції сектору превенції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області майор поліції Іванченко А.Ю., розглянувши матеріали ЖЄО № 1102 від 24.02.2017 по факту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 встановив, що останній з приводу отримання тілесних ушкоджень судово-медичне обстеження не проходив та проходити не буде, від написання заяви з даного приводу також відмовився. В зв`язку з вищевикладеним, ознак кримінального правопорушення не виявлено (висновок № 622 від 06.03.2017). Таким чином, зв`язок між отриманою травмою ОСОБА_1 23.02.2017 від дій ОСОБА_2 та зверненням ОСОБА_1 за медичною допомогою із зазначеним діагнозом від 24.02.2017 не встановлено.

На підставі наказу відповідача від 17.10.2017 № 2716 було проведено службове розслідування за фактом отримання вищевказаних тілесних ушкоджень.

17.11.2017 за результатами розслідування Комісією з розслідування нещасного випадку ГУ НП в Черкаській області складено акт форми Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 23.02.2017 о 17:20 год., в якому зазначено, що Комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків за обставин, які не підпадають під дію п. п. 3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України.

Також, у зазначеному акті було вказано, що позивач порушив ст. 14 Закону України «Про охорону праці», відповідно до якої працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я в процесі виконання будь-яких робіт. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

17.11.2017 Комісією складено акт форм НТ* № 49 про нещасний випадок невиробничого характеру, відповідно до якого Комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 у справі № 823/1359/18 визнано протиправним та скасовано зазначені акти від 17.11.2017 за формою Н-5* та № 39 за формою НТ* і зобов`язано ГУ НП в Черкаській області провести розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 23.02.2017 та скласти за його результатами акти, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, а саме за формою Н-5* та Н-1*, за висновком яких нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 зазначене рішення суду змінено та виключено з четвертого абзацу його резолютивної частини вислів: «а саме: за формою Н-5* та Н-1*, за висновком яких нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків»; в іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року - залишено без змін.

У період з 27.11.2018 по 03.12.2018 Комісія ГУ НП в Черкаській області повторно провела розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 23.02.2017 о 17:20 год.

03.12.2018 за наслідками такого розслідування Комісією складено акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) форми Н-5, яким, зокрема, скасовано акти за формою Н-Т* №39 від 17.11.2017 та Н-5* від 17.11.2017; та акт № 39 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма НТ*).

У вказаних актах Комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок стався за обставин, які не підпадають під дію п.п. 3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346, тому вважається таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 02.07.2015 р. № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VІІІ), Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ від 27.12.2002 № 1346 (далі - Порядок № 1346).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 1 Закону закріплено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.4 Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

За результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 Порядку № 1346 про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов`язаний: терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу; повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України; зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров`ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків.

Якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався з працівником підрозділу прямого підпорядкування МВС України, розташованого в межах Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя, керівник зобов`язаний повідомити про це відповідну службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС (п. 3.3 Порядку № 1346).

У п.п. 3.4, 3.5 Порядку № 1346 визначено, що лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою (додаток 3).

Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Згідно з п.п. 3.8, 3.12 Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

До першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров`я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Згідно з п.п. 3.14, 3.19 Порядку № 1346 керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів.

Нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Пунктами 3.9, 3.11 Порядку № 1346 передбачено, що комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків, якщо він стався в період проходження служби під час, зокрема: перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - роботи) протягом робочого часу або, за дорученням керівника, в неробочий час; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий.

Комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю, якщо він трапився в період проходження служби, зокрема: унаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо).

Комісія визнає, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11; унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, Порядком № 1346 регламентовано чітку та послідовну процедуру розслідування і документування нещасного випадку, що стався з працівником поліції у період проходження служби. Така процедура, зокрема, передбачає необхідність об`єктивного та повного встановлення Комісією всіх обставин у їх сукупності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для проведення обшуку за адресою місця проживання ОСОБА_2 була ухвала слідчого судді та доручення керівництва про проведення відповідної слідчої дії, що за фактом отримання тілесних ушкоджень в день обшуку позивач звернувся до медичної установи та повідомив керівника, що також безпосередньо медичним закладом було сповіщено Черкаське РВП Черкаського ВП ГУ НП у Черкаській області щодо звернення позивача, що поясненнями ОСОБА_2 (у приміщенні якого проводився обшук та який штовхнув позивача) і керівника позивача ОСОБА_6 підтверджується факт отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень саме за вказаних обставин.

Разом з тим, як було правильно встановлено судом першої інстанції, Комісією при проведенні повторного розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 23.02.2017, не надано оцінки всім обставинам у їх сукупності, а лише наведено їх фрагментарне викладення.

Доводи апелянта про те, що Комісією під час проведення повторного розслідування нещасного випадку встановлено відсутність наказу про виїзд працівників поліції на обшук, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як зазначалося вище, обшук проводився позивачем на підставі ухвали слідчого судді та за дорученням керівництва, тобто за наявності достатніх правових підстав.

При цьому, оцінка зазначеним обставинам була надана судом при розгляді справи № 823/1359/18, рішення в якій (постанова апеляційного суду) набрало законної сили, а тому відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України відповідні обставини мають преюдиціальне значення для вирішення цього спору, але не були враховані відповідачем при проведенні повторного розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем.

Твердження апелянта про те, що позивач відмовився від проходження медичного обстеження, що Комісією не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між падінням позивача та встановленим йому діагнозом, а також, що, на думку апелянта, травма була отримана позивачем не при виконанні службових обов`язків, колегія суддів приймає до уваги, але зазначає, що такі обставини потребують оцінки Комісії у сукупності з усіма іншими обставинами заподіяння позивачу тілесних ушкоджень, на чому наголошувалося вище.

Посилання апелянта на те, що під час виїзду на обшук він був зобов`язаний дбати про особисту безпеку та здоров`я, є необґрунтованими, оскільки наявність такого обов`язку не виключає можливості заподіяння працівнику поліції тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням службових обов`язків і необхідності проведення повного та всебічного розслідування, згідно з вимогами Порядку № 1346.

При цьому, аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене та межі апеляційного перегляду, визначені ст. 308 КАС України, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправними та скасування актів від 03.12.2018 форми Н-5* та НТ* і зобов`язання Комісії з розслідування нещасних випадків ГУ НП в Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 23.02.2017 та прийняти рішення відповідно до Порядку № 1346, з урахуванням висновків суду.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Черкаській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 листопада 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: