Справа № 189/1415/19
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1415/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.12.2019 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ДП18 №671747 від 15.08.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ДП18 №671747 від 15.08.2019 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Фетч Мариною Володимирівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., справу закрити.

Позов мотивований наступним.

15.08.2019 року позивач керував транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGА 18.480 (номерний знак НОМЕР_1 ), з напівпричепом марки BECTT 975310 (номерний знак НОМЕР_2 ).

15.08.2019 року, на 208 км автомобільної дороги М-03 Київ - Харків - Довжанський, ТЗ був зупинений інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Фетч Мариною Володимирівною, яка винесла відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №671747 від 15.08.2019 року.

Відповідно до постанови позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України. Як зазначено у постанові, позивач керував автомобілем, не маючи супроводу автомобілем прикриття, оскільки рухався згідно погодженого маршруту відповідно до дозволу №48; на позивача накладений штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Позивач з винесеним рішенням не погоджується, вважає складену відносно нього постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Посилається на Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Зазначає, що дозвіл №48 НГ від 09.08.2019 року, який діє з 10.08.2019 року по 23.09.2019 року наданий не на разову поїздку, а на кілька, але не більше ніж на три місяці, тому вважає, що посилання відповідача на те, що у разі перевезення вантажу меншого за шириною 3,5 м та меншою довжиною 24 м, позивач повинен мати інший дозвіл, в якому не буде передбачене супроводження автомобілем прикриття - є нормативно необґрунтованим та незаконним.

Вважає, що працівником поліції не надано жодних доказів дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складанням відповідного документу. Стверджує, що працівник поліції проводив заміри габаритів вантажу, пристроєм сумнівного походження «рулеткою», на який не було пред`явлено свідоцтва виданого уповноваженим органом виконавчої влади у сфері метрології.

Первісний відповідач інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Фетч Марина Володимирівна, яку в подальшому було замінено на Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної,надала суду відзив на позов в якому просила повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Посилалася на п. 26 правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами необхідність супроводу великогабаритного та великовагового транспортного засобу спеціального призначення патрульним автомобілем Національної поліції чи автомобілем прикриття визначається уповноваженим підрозділом Національної поліції під час видачі дозволу з урахуванням необхідності забезпечення безпечних умов дорожнього руху. Відповідно до п. 27 цих правил супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри. Під час супроводу автомобіль прикриття обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. На автомобілі прикриття встановлюється дорожній знак "Об`їзд перешкоди з лівого боку", який повинен відповідати вимогам стандартів.

Свою позицію мотивувала тим, що при зупинці ТЗ, під керуванням позивача, останній, як підставу для руху, пред`явив для перевірки дозвіл №48 НГ та під час перевірки умов зазначеного дозволу, було встановлено, що позивач, керуючи великогабаритним ТЗ рухався без автомобілів супроводження, які зазначені у дозволі.

Вважає, що дозвіл видається під чітко зазначені параметри транспортного засобу і дійсний протягом певного періоду, на який він виданий, для перевезення по одному маршруту, транспортним засобом з визначеними у дозволі параметрами (а. с. 23-27).

Ухвалою суду від 11.11.2019 року первісного відповідача Фетч М.В. замінено на належного відповідача, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, яке відзив на позов не надавало, а надало клопотання щодо врахування відзиву Фетч М.В. при розгляді справи.

В судове засідання позивач не з`явився, у позові зазначив, що просить розглядати позов без його участі.

Відповідач в судове засідання, не з`явився, повідомлений про день, час та місце судового розгляду належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

15.08.2019 року, о 22 годині 10 хвилин, на 208 км автомобільної дороги М-03 Київ - Харків - Довжанський, інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Фетч Марина Володимирівнавинесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №671747 від 15.08.2019 року, згідно якої ОСОБА_1 керував ТЗ, на якому перевозив вантаж, а саме, комбайн, габарити якого перевищують 2 м 60 см та ширина складає 3 м 70 см з дозволом № 48 НГ без супроводу автомобіля прикриття, як це передбачено у дозволі, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України та п. 27 постанови КМУ №30 від 18.01.2001; дії позивача кваліфіковані за ст. 132-1 КУпАП; накладений штраф у розмірі 510,00 гривень (копія постанови, а. с. 5).

Позивач надав копію дозволу №48 НГ, виданого 09.08.2019 року, який діє з 10.08.2019 року по 23.09.2019 року, на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (копія дозволу, а.с. 8).

Згідно вказаного дозволу позивач має право на перевезення вантажу параметри якого не перевищують ширину - до 3,75 м, довжину - до 22 м, висоту - до 4,49 м, вантаж може виступати за задній габарит ТЗ на 3 м, транспортні засоби, виділені для супроводу: автомобілі марки FIAT NUOVO DOBLO, д.н. НОМЕР_3 та Ford Transit д.н. НОМЕР_4 (а. с. 8).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до п. 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року, супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метри чи довжину 24 метри.

Виходячи з наведеного, супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метри чи довжину 24 метри, це є імперативна вимога закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. З, 4, 6 Порядку).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п. 18 Порядку).

Згідно п. 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів вантажу певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, визначені в ст. 251 КУпАП.

Відповідач надав суду відеозапис з нагрудної камери, який начебто підтверджує вину позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні (а. с. 28).

Дослідивши вказане відео, суд дійшов висновку, що на відеозапису зафіксований лише момент розгляду справи про адміністративне правопорушення працівником поліції. Будь-які дії працівників поліції щодо здійснення габаритно-вагового контролю у встановленому законом порядку на відео не зафіксовані.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, у справі №216/5226/16-а від 18.07.2019 року, доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови. Як зазначалося вище, жодних фактичних даних, стосовно обставин вчиненого адміністративного правопорушення, досліджуваний відеозапис не містить.

Доказів проведення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам, дотримання визначених у дозволі умов і режиму руху транспортних засобів суду з використанням сертифікованого обладнання не надано.

Довідка з результатами габаритно-вагового вимірювання суду не надана.

Разом з тим, в постанові про адміністративне правопорушення відсутні відомості стосовно того, яким чином та за допомогою якого обладнання відповідачем встановлено параметри вантажу.

Таким чином, факт перевищення ширини вантажу нормативно встановлених розмірів належними та допустимими доказами відповідачем не доведений, отже, в суду немає підстав вважати, що позивач порушив закон та потребував автомобіля супроводу відповідно до вимог п. 27 Правил.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250- 251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ДП18 №671747 від 15.08.2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ДП18 №671747 від 15.08.2019 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Фетч Мариною Володимирівною відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 15.08.2019 року - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 02 грудня 2019 року.

Суддя О.В. Чорна