Справа № 205/5894/19
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

16.10.2019 Єдиний унікальний номер 205/5894/19
Єдиний унікальний номер 205/5894/19
Провадження № 2а/205/132/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Миколаївській області лейтенанта поліції Руденка Андрія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2019 року позивач поштою направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська адміністративний позов до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Миколаївській області лейтенанта поліції Руденка А.С. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду 08 липня 2019 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2019 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 24 червня 2019 року постановою в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 132-1 КУпАП, а саме: перевезення великовагового вантажу без відповідного узгодження з органами Національної поліції, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Вважає вказану постанову винесено незаконно, не обґрунтовано та безпідставно з порушенням вимог чинного законодавства України. Позивач вважає, що порушень ПДР з його боку не було, оскільки при розгляді справи інспектор автомобіль не оглядав та вимірювання на відповідному габаритно-ваговому контрольному пункті не проводив, а мав право провести лише документальну перевірку. На вимогу інспекторів позивачем було надано дозвіл № 46 НГ від 24 травня 2019 року, у якому зазначено, що він мав право на перевезення вантажу за погодженим маршрутом, у тому числі по автомобільній дорозі М-14. Просив постанову серії ДП18 № 058449 від 24 червня 2019 року скасувати, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити, справу розглядати без його участі.

Відповідачеві у встановленому законом порядку направлено копію ухвали про прийняття позову до розгляду суду та відкриття провадження у справі, судову повістку та адміністративний позовом, з доданими до нього матеріалами, який надав до суду відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що під час патрулювання 24 червня 2019 року було виявлено порушення позивачем ПДР: водій вантажного автомобіля DAF XF 105.460, номер держреєстрації НОМЕР_1 , з причепом TAD Classic 30-3, номер держреєстрації НОМЕР_2 , на автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» перевозив великогабаритний вантаж без відповідних дозвільних документів, чим порушив п. 22.5 ПДР, після чого інспекторами було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Однак, при перевірці документів було встановлено, що у водія відсутній відповідний дозвіл на перевезення негабаритного вантажу. Зазначив, що стороною позивача не надано жодного доказу, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 червня 2019 року інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП у Миколаївській області лейтенантом поліції Руденком А.С. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ДП18 № 058449 від 24 червня 2019 року, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП (а.с. 5).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 24 червня 2019 року о 23 годині 50 хвилин на автошляху М-14, перевозив автомобілем негабаритний вантаж шириною 3,8 метра без відповідного дозволу Національної поліції, який дозволяє перевезення вантажу саме такої ширини, а також без транспортного засобу супроводження, зазначеного у дозволі № 46 НТ (а.с. 7).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача існувало переконання про порушення позивачем ПДР України.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а саме: порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Під час розгляду справи встановлено, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано в оскаржуваній позивачем постанові.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Так ПДР відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Як вбачається з матеріалів справи, як на обґрунтування своїх позовних вимог позивач додає до позову копію реєстраційного талона на автомобіль та спеціалізований напівпричіп (а.с. 6), а також копію дозволу № 46 НГ (а.с. 9) і товарно-транспортної накладної № 24062019/07 на перевезення вантажу (а.с. 10). Зі змісту дозволу вбачається, що транспортному засобу DAF XF 105.460, номер держреєстрації НОМЕР_1 , з причепом TAD Classic 30-3, номер держреєстрації НОМЕР_2 , дозволено перевезення техніки, параметри яких не перевищують довжину 22 метри, ширину 3,75 метри, висоту 4,49 метри, загальну вагу автопоїзду з вантажем 40 тон, виступ вантажу за задній габарит 3,00 метри із супроводженням автомобілем прикриття марки FIAT NUOVO DOBLO, номер держреєстрації НОМЕР_3 ; FORD TRANSIT, номер держреєстрації НОМЕР_4 . Разом з цим, з відкритих джерел інтернет-ресурсу позивач надає витяг із технічних характеристик вантажу, який ним перевозився, а саме, комбайну CLAAS Lexion 580. При цьому відповідачем складено постанову саме за перевезення вантажу, зазначеного у ТТН № 24062019/07 від 24 червня 2019 року, який перевищував допустимі габарити, та без автомобілів супроводу.

Оскаржувана постанова містить дані, що окрім вантажу, який перевищував допустимі габарити, позивач здійснював перевезення негабаритного вантажу без супроводження автомобілем прикриття, зазначеним у дозволі № 46 НГ від 24 травня 2019 року. Позивач зазначає, що потреби у автомобілях супроводу не було, з даним твердженням суд не погоджується, оскільки у самому дозволі чітко зазначено, що перевезення вантажу має здійснюватися із супроводженням автомобілем прикриття марки FIAT NUOVO DOBLO, номер держреєстрації НОМЕР_3 ; FORD TRANSIT, номер держреєстрації НОМЕР_4 , чого дотримано не було.

Разом з тим, позивач у своєму позові зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такому обов`язку суб`єкта владних повноважень протиставляється ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язок кожної сторони, у тому числі і позивача, довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду № 760/2846/17 від 14 березня 2018 року, де вказано, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, слід зазначити, що відповідач є посадовою особою, який виконує повноваження, делеговані йому державою, при здійсненні своїх службових повноважень не має упередженості і наміру притягувати до адміністративної відповідальності осіб, які не скоюють відповідні адміністративні правопорушення, сумніви щодо його компетентності у суду відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Позивач при поданні адміністративного позову до суду був звільнений від сплати судового збору, у задоволенні позовних вимог йому відмовлено, тому судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у задоволенні позовних вимог до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Миколаївській області лейтенанта поліції Руденка Андрія Сергійовича (місце роботи: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, буд. 1-Б/1) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Суддя: