Справа № 420/5662/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5662/18

Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 16.01.2019 р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державної установи «Одеський слідчий ізолятор», Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

31.10.2018р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державної установи «Одеський слідчий ізолятор», Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльність державної установи «Одеський слідчий ізолятор» щодо не включення часу роботи на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994р. по 31.12.1994р., та часу роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995р. з переходом на службу до органів внутрішніх справ України в Одеській області у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зобов`язання Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» включити час роботи на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994р. по 31.12.1994р., та час роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995р. з переходом на службу до органів внутрішніх справ України в Одеській області у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який направити до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для призначення пенсії ОСОБА_1 ; визнання протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо не оформлення необхідних документів і подання про призначення їй пенсії та не направлення вказаних документів і подання до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області, згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1; зобов`язання Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції оформити необхідні документи і подання про призначення їй пенсії за вислугою років, які направити до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області, згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1 для призначення їй пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2019р. позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції, при вирішенні справи норм матеріального права та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , з 10.03.1994р. працювала в державній установі «Одеська установа виконання покарань (№21)» (нині - державна установа «Одеський слідчий ізолятор») на посаді фельдшера медичної частини слідчого ізолятору, в званні капітан внутрішньої служби. /а.с.21, 27/

Наказом державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» за п. 4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) звільнено капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 (Д-046262), фельдшера медичної частини державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)», з 27.12.2017р.

Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 22 роки 04 місяці 09 днів, у пільговому обчисленні - 30 років 00 місяці 21 день. /а.с.22/

29.01.2018р. ОСОБА_1 звернулась до державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» із заявою про направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідних розрахунків та документів для призначення їй пенсії за вислугу років, відповідно до п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007р. №3-1. /а.с.26/

23.04.2018р. позивач звернулася до державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» із запитом про надання публічної інформації щодо повідомлення дати та номеру реєстрації (супровідного листа) направлення відповідних розрахунків та документів для призначення їй пенсії за вислугою років, для розгляду Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, та подальшого направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. /а.с.28/

Листом державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» від 27.04.2018р. №5/12-5-56-44-18 повідомлено ОСОБА_1 про те, що 20.03.2018р. за вихідним №5/12-25 до управління бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, були направлені матеріали для призначення пенсії капітану внутрішньої служби ОСОБА_1 з додатками на 31 аркуші, про що на копії супровідного листа зроблена відмітка про отримання. /а.с.29, 30/

Листом Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 15.06.2018р. №33/6028/Мл повернуто матеріали для призначення пенсії капітану внутрішньої служби ОСОБА_1 на 33 аркушах у зв`язку з відсутністю підстав для призначення пенсії. /а.с.33/

Листом Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 06.07.2018р. №10/6671/Мл, на запит від 02.07.2018р., повідомлено позивача про те, що матеріали для призначення пенсії капітану внутрішньої служби ОСОБА_1 05.06.2018р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повернуті без розгляду. Вислуга років заявника на день звільнення у календарному обчисленні становила 22 роки 04 місяці 09 днів, у пільговому обчисленні - 30 років 00 місяці 21 день. Враховуючи, що станом на дату звільнення з органів ДКВС України вислуга у календарному обчисленні становила 22 роки 04 місяці 09 днів, що не є достатньою підставою набуття права на пенсію за вислугою років відповідно до норм ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», підстави для оформлення подання про призначення ОСОБА_1 пенсії у Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відсутні. /а.с.34-36/

09.07.2018р. ОСОБА_1 звернулася до державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» із заявою про включення у розрахунок вислуги років для призначення пенсії, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», часу роботи на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994р. по 31.12.1994р., та час роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995р. з подальшим переходом на службу до органів внутрішніх справ України в Одеській області. /а.с.51-52/

Листом державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» від 27.07.2018р. повідомлено ОСОБА_1 про те, що при звільненні позивача з органів ДКВС було зроблено відповідний розрахунок вислуги років в календарному та пільговому обчисленні. Жодних претензій та скарг з цього приводу до установи не надходило. Тому на даний час відсутні правові підстави для внесення змін до наказу про звільнення ОСОБА_1 з органів ДКВС. /а.с.53-54/

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо не включення часу роботи на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ 311/192 з 10.03.1994р. по 31.12.1994р., та часу роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995р. з переходом на службу до органів внутрішніх справ України в Одеській області у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та її не подання до пенсійного органу для призначення пенсії, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, при вирішенні справи, дійшов до обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України «Про Державно кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005р. №2713-IV (надалі - Закон №2713) до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Частиною 1 ст.23 Закону №2713 визначено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

Відповідно до ч.6 ст.17 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюються такі спеціальні звання, зокрема, середній начальницький склад: капітан внутрішньої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звільнення позивача з державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)», вона знаходилась у званні капітана внутрішньої служби, тобто відносилась до осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби. /а.с.22/

Згідно ч.3 ст.23 вищезазначеного закону, пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Так, преамбулою Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закону №2262-ХІІ, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебувають на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Стаття 1 Закону №2262-ХІІ передбачає, що особи, які мають право на пенсію за цим Законом за наявності встановленої цим Законом вислуги зокрема, на військовій службі, Державній кримінально-виконавчій службі України, мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Стаття 2 Закону №2262-ХІІ встановлює, що військовослужбовцям, особам, які мають право па пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно ст.1-2 Закону №2262-ХІ1 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби: а) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом; б) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту; в) особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України; г) особи начальницького і рядового складу державної пожежної охорони, особи начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; д) громадяни інших держав із числа військовослужбовців збройних сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства цих держав, які постійно проживають в Україні, і відповідно до міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, їх пенсійне забезпечення здійснюється згідно із законодавством держави, на території якої вони проживають; е) особи, зазначені у статтях 3 і 4 цього Закону; є) особи із числа військовослужбовців строкової служби та члени сімей осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, у передбачених цим Законом випадках; ж) державні службовці та працівники навчальних, медичних закладів та науково-дослідних установ Міністерства внутрішніх справ України або поліції з числа колишніх працівників міліції, які станом на день опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ та мали календарну вислугу не менше п`яти років і продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах.

Відповідно до пп. «б», «и». «і» ч.1 ст.17 Закону №2262-ХІІ, особам зазначеним у пунктах «б» - «д», статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії, зокрема, зараховується служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони; час перебування на посадах службовців Державної кримінально-виконавчої служби України, у підрозділах професійної (невоєнізованої) пожежної охорони, які в подальшому були переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом за переліком посад і на умовах, які визначаються центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки.

Частина 3 ст.17 Закону України №2262-ХІІ встановлює, до вислуги років осіб, зазначених у пункті «ж» статті 1-2 цього Закону, додатково зараховується час безперервної роботи (з дня призначення після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ (міліції) на посадах у Міністерстві внутрішніх справ України або Національній поліції (їх територіальних органах, закладах та установах), що заміщуються державними службовцями, а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах.

Так, відповідно до п.2 Розділу ІІ Переліку закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 21.03.2013р. № 499/5, до закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України належить медична частина установи виконання покарань, медична частина слідчого ізолятору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в період з 10.03.1994р. по 31.12.1994р. займала посаду медичної операційної сестри хірургічного відділення медичної частини (службовець, середній медичний персонал); з 01.01.995р. по 18.08.1995р. займала посаду фельдшера (службовець, середній медичний персонал) установи ЮГ-311/192 УВС Одеського облвиконкому з подальшим зарахуванням на службу в органи внутрішніх справ. /а.с.21-27/

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що час роботи позивача на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994р. по 31.12.1994р., та час роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995р. по 18.08.1195р. з переходом на службу до органів внутрішніх справ України в Одеській області підлягає зарахуванню у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Правовою підставою для набуття особою, яка проходила службу, зокрема в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, права на призначення пенсії за вислугою років є наявність в неї відповідного стажу роботи, набутого у відповідності до норм законодавства, регулюючих засади трудової діяльності зазначеної категорії осіб та їх соціального забезпечення.

Відповідно до абз.9 п. «а» ч.1 ст.12 Закону України №2262-XII особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» ст.1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України №2262-XII при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005р. №2712-IV (надалі - Закону №2712-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Згідно з ч. ч. 3 та 4 ст. 23 Закону №2712-IV встановлено, що пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Згідно, наказу державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» за п. 4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) позивача звільнено з 27.12.2017р. /а.с.22/

Тобто, для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, незалежно від віку, її вислуга має становити 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Одночасно, ст.17 Закону №2262-XII визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.

Згідно з ч. 2 ст.17 цього Закону до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Виходячи з наведеного, в Законі №2262-XII не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам, що звільнені зі служби з 01.10.2017р. до 30.09.2018р. при наявності 23 календарних роки та 6 місяців і більше, обчисленої на пільгових умовах. Вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 23 календарних роки та 6 міс. і більше, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 10.07.2019р. у справі №1840/3347/18.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що з 10.03.1994р. по 18.08.1995р. - це час роботи позивача на посадах медичної операційної сестри та фельдшера медичної частини слідчого ізолятору, (медичної частини виправної установи), який не було включено в обчислення вислуги років, та не включений у відповідний розрахунок вислуги років для призначення пенсії, тобто час роботи 1 рік 5 місяців 8 днів. З 18.08.1995 року по 27.12.2017 року - це період служби позивача на посаді фельдшера медичної частини слідчого ізолятору (медичної частини виправної установи), тобто строк служби складає 22 роки 4 місяці 9 днів. Календарна вислуга років складає за час роботи 1 рік 5 місяців 8 днів у слідчому ізоляторі (медична частина слідчого ізолятору, медична частина установи) та служба в органах МВС, ДПТС, ДКВС 22 роки 4 місяці 9 днів на посаді фельдшера медичної частини слідчого ізолятору, що разом складає вислугу 23 календарних роки 9 місяців 17 днів, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону №2262-XII.

Однак, необґрунтованими є висновки суду першої інстанції щодо застосування для обчислення вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії, пільгового обчислення з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейський та членам їхніх сімей».

Згідно п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. №3-1 (далі - Порядок №3-1) заяви про призначення пенсії та вислугу років, особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІ1, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи, зокрема, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2018р. ОСОБА_1 звернулась до державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» із заявою про направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідних розрахунків та документів для призначення їй пенсії за вислугу років, відповідно до п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007р. №3-1. /а.с.26/

Згідно з вимогами п.12 Порядку уповноважений структурний підрозділ формує вищезазначену заяву та подання про призначення пенсії відповідно до Додатків 1,2 до пункту 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Наведені норми свідчать, що визначення вислуги років, яка враховується при обчисленні пенсій службовцям рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби, при звільненні, а також оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення таких пенсій здійснюються уповноваженими органами Державної пенітенціарної служби України - відповідним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Південним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, при оформленні документів щодо призначення пенсії використовують матеріали, надані установами виконання покарань, слідчими ізоляторами.

Згідно розрахунку вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідачами не включено у вислугу років час роботи позивача на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994р. по 31.12.1994р., та час роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995р. з переходом на службу до органів внутрішніх справ України в Одеській області.

Разом з тим, листами Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 05.06.2018р. №8863/03; 13.06.2018р. №1511/Б-11 пенсійних орган повідомив про повернення без розгляду документи про призначення, згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії ОСОБА_1 , оскільки вищезазначене подання відсутнє. /а.с.36-38/

Таким чином, як державна установа «Одеська установа виконання покарань(№21)» (нині - державна установа «Одеський слідчий ізолятор»), так і Південне міжрегіональне управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції вчинили бездіяльність щодо не включення часу роботи позивача на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994р. по 31.12.1994р., та часу роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995р. з переходом на службу до органів внутрішніх справ України в Одеській області у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Щодо посилань апелянта на пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім того, ч.5 ст.122 для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Апелянт вважає, що порушене позивачем питання правильності обчислення вислуги років для призначення пенсії безпосередньо пов`язане з проходженням служби в органі кримінально-виконавчої служби, а тому ОСОБА_1 мала звернутися до суду з позовом в межах строку, встановленого ч.5 ст.122 КАС України.

Разом з тим, предметом розгляду даної справи є бездіяльність відповідачів щодо не включення часу роботи на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994р. по 31.12.1994р., та часу роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995р. з переходом на службу до органів внутрішніх справ України в Одеській області у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що не пов`язано з проходження публічної служби позивачем, а тому підлягає застосуванню строк, встановлений ч.2 ст.122 КАС України.

Так, листом державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» від 27.07.2018р. повідомлено ОСОБА_1 про те, що при звільненні позивача з органів ДКВС було зроблено відповідний розрахунок вислуги років в календарному та пільговому обчисленні. Жодних претензій та скарг з цього приводу до установи не надходило. Тому на даний час відсутні правові підстави для внесення змін до наказу про звільнення ОСОБА_1 з органів ДКВС.

З даним позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 31.10.2018р., тобто в межах шестимісячного строку, встановленого ч.2 ст.122 КАС України.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права та вирішив справу по суті правильно, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.