Справа № 640/19583/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 листопада 2019 року № 640/19583/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» (04208, м. Київ, пр-т Правди, 85) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Приватне акціонерне товариство «Київспецтранс» (надалі також - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м Києві (надалі також - відповідач), про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.10.2018 р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2019 р. призначено до розгляду справу за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду справи в судовому засіданні.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням вимог законодавства, оскільки контролюючим органом не враховано, що на час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення позивачем сплачено суму податкового зобов`язання в повному обсязі. Крім того, позивач посилається на рішення суду, які підтверджує правомірність дій позивача по декларуванню та сплаті земельного податку за 2017 р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, про що надав суду відзив на адміністративний позов, з підстав того, що під час перевірки позивачем виявлено не своєчасну сплату узгоджених зобов`язань з земельного податку, а отже штрафні санкції нараховані правомірно.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що ГУ ДФС України 18.09.2018 р. на підставі на підставі підпункту 191.1.2 пункту 1911. статті 191 підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, згідно порядку встановленого статтею 76, та пункт 86.2 статті 86 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати суми (зобов`язання) по земельному податку Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс».

За результатом перевірки складено акт від 18.09.2018 р. №7027/26-15-12-12-12/2772037 (надалі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, несвоєчасно сплачено узгоджене грошове зобов`язання по податковим деклараціям з плати за землю (земельний податок) від 19.02.2018 року № ; від 27.02.2018 року № ; від 19.02.2018 року № ; від 19.02.2018 року № та узгоджене грошове зобов`язання по податковому повідомленні-рішенню від 22.02.2018 року № із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання (дані щодо погашення сум податкового боргу та інформація щодо несвоєчасної сплати, кількості днів порушення та застосованих штрафних санкцій наведено в акті камеральної перевірки та розрахунку штрафних санкцій).

Не погоджуюсь з висновками акту перевірки позивачем подано заперечення до контролюючого органу, останній листом від 10.10.2018 р. №79964/10/26-15-12-09-18 повідомив позивача, що висновки акту перевірки частково спростовуються на суму 3391,02 грн висновків акту камеральної перевірки залишається без змін.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.10.2018 р.: № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань із земельного податку у розмірі 20% у сумі 106317,96 грн та №; №; №.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення № протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідач зазначає, що відповідно до розрахунку до податкового повідомлення-рішення № позивачем несвоєчасно сплачено узгоджене грошове зобов`язання по податковим деклараціям з плати за землю (земельний податок) від 19.02.2018 р. №, від 19.02.2018 р. № із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкова декларація, розрахунок, в силу вимог п. 46.1 статті Податкового кодексу України, це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.147, 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; земельний податок - це обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв)землекористувачі.

Статтею 270 Податкового кодексу України визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (пункт 288.2 статті 288 Податкового кодексу України).

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (пункт 288.3 статті 288 Податкового кодексу України).

Згідно статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Підставою до застосування штрафної санкції, згідно до податкового повідомлення-рішення є порушення пункту 287.3 статті 287 Податкового Кодексу України, за що на підставі статті 126 Податкового кодексу України, застосовується штраф.

Згідно статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, що ПрАТ «Київспецтранс» подало до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) уточнююча, за 2017 рік від 19.02.2018 року, яка прийнята та зареєстрована ДФС України, що підтверджується квитанцією №2 від 19.02.2018 року, реєстраційний номер документа: № .

Крім того, ПрАТ «Київспецтранс» подало до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), звітна, за 2018 рік від 19.02.2018 року, річна суму земельного податку (до сплати) у сумі 1 033 118,03 грн.

ДФС України прийнято та зареєстровано вищезазначену декларацію, що підтверджується квитанцією № 2 від 19.02.2018 року реєстраційний номер документу №.

ПрАТ «Київспецтранс» подало до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), уточнююча, за 2018 рік від 30.03.2018 року, річна суму земельного податку (до сплати) у сумі «-» грн.

ДФС України прийнято та зареєстровано вищезазначену декларацію, що підтверджується квитанцією № 2 від 30.03.2018 року.

Позивач зазначає, що ним своєчасно сплачено земельний податок за 2017 р в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №11370 від 28.09.2018 р. в сумі 117017,78 грн та №11321 від 25.09.2018 р. в сумі 38750,00 грн.

Суд звертає увагу, що уточнюючу декларацію за 2017 рік позивачем подано до контролюючого органу 19.02.2018 року, а сплачено у вересні 2018 р., тобто з порушенням пункту 287.3 статті 287 Податкового Кодексу України.

Відповідно до даних облікової картки платника податків, позивачем порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з плати за землю з юридичних осіб за 2017 року, в зв`язку з чим податковим органом було правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 27416,21 грн.

В частині щодо податкової декларації уточнюючої звітна, за 2018 рік від 19.02.2018 року, річна суму земельного податку (до сплати) у сумі 1033118,03 грн, яка зареєстрована ДФС України реєстраційним номером документа №.

ПрАТ «Київспецтранс» подало до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), уточнююча, за 2018 рік від 30.03.2018 року, річна суму земельного податку (до сплати) у сумі «-» грн.

У позивача відсутні були зобов`язання зі сплати податку по земельному податку за 2018 року в зв`язку з поданням уточнюючої декларації у березні 2018 р.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 11.10.2018 р. № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань із земельного податку у розмірі 20% у сумі 78901,75 грн, підлягає скасуванню.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог частково.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» (04208, м. Київ, пр-т Правди, 85) - задовольнити частково.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.10.2018 р. № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань із земельного податку у розмірі 20% у сумі 78901,75 грн.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19; ) за рахунок державних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» (04208, м. Київ, пр-т Правди, 85; ) судові витрати у розмірі 1762,00 грн (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій