Справа № 234/5313/19
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

26 листопада 2019 року справа №234/5313/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Ястребової Л.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 червня 2019 року у справі №234/5313/19 (головуючий І інстанції Чернобай А.О.) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Баранцева Сергія Олександровича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

УСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 червня 2019 року.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху в зв`язку із пропущенням строку звернення з апеляційною скаргою, встановлено строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.

На адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на обґрунтування якого зазначено наступне.

Про існування рішення суду першої інстанції позивачу стало відомо після того як він отримав повний текст рішення по пошті 17.06.2019р. Про своє порушене право дізнався пізніше ніж ухвалено рішення по справі, оскільки ні він ні його адвокат в судовому засіданні не були присутні.

Щодо можливості визнання вказаних причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Разом з тим, враховуючи предмет спору, процесуальні питання розгляду наведеної справи врегульовані параграфом 2 Глави 11 Розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, ст. 286 цього Кодексу, відповідно до ч. 4 якої апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Частиною 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) регламентовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в ухвалі від 24 липня 2018 року в справі № 211/797/18, норми ст. 286 КАС України є спеціальними по відношенню до ст. 295 КАС України, а відтак строк на апеляційне оскарження судового рішення становить десять днів з моменту його проголошення, а не з дня вручення повного рішення суду.

Тобто, отримання відповідачем копії рішення після сплину строку на його апеляційне оскарження не є поважною підставою для поновлення такого строку.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16 березня 2018 року в справі № 808/418/17.

Крім того, частиною 1 ст. 55 КАС України встановлено, що сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 ст. 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VІ адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

В матеріалах справи наявна заява представника позивача - адвоката Проніної А.І. від 03.06.2019 року (03.06.2019р. прийнято спірне рішення) про розгляд справи без участі представника позивача. До заяви додане пояснення по справі (а.с. 25-28).

Крім того в матеріалах справи наяві договір про надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правової допомоги адвоката Проніної А.І. (а.с. 5-8). Також наявні розписка представника позивача про повідомлення щодо розгляду справи на 17.05.2019р. та про отримання відзиву на позовну заяву (а.с. 17-18, 20).

Отже, представник позивача був обізнаний про існування вказаної адміністративної справи, її розгляд та дати проведення судових засідань та мав можливість своєчасно дізнатись про результат розгляду справи.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на апеляційне оскарження, на які заявник посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав заявник за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на апеляційне оскарження.

Доводи апелянта про поважність причин, що зумовили пропуск процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення зводяться до того, що ні він ні його адвокат в судовому засіданні не були присутні та повний текст рішення отримав 17.06.2019р.

Проте, вказані обставини не можуть бути визнані судом поважними, оскільки термін визначення процесуального строку на оскарження рішення обчислюється з моменту проголошення рішення суду першої інстанції або отримання її копії, факт отримання рішення 17.06.2019р. матеріалами справи не підтверджується.

За приписами ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Рішення суду першої інстанції було проголошено 03.06.2019р., оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 07.06.2019р. та отримано позивачем 12.06.2019р. (а.с. 44). Отже, перебіг строку на апеляційне оскарження у відповідності до статті 286 КАС України починається саме з дати проголошення 03.06.2019р., а не з дня вручення повного рішення суду, оскільки зазначена норма є спеціальною. Відлік строку на апеляційне оскарження з дати отримання особою рішення суду для термінових справ нормами КАС України не передбачений.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16 березня 2018 року в справі № 808/418/17.

Слід зазначити, що з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 27.06.2019р., тобто із порушенням 10-денного строку навіть з дня отримання рішення суду першої інстанції.

Таким чином, підстави викладенні в клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку не є поважними.

Згідно з ч. 1 статтею 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 299, 321, 325, 327-331 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції - відмовити.

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 червня 2019 року у справі №234/5313/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Л.В. Ястребова

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць