Справа № 420/4320/19
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4320/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В. за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Кришкевича Д.О. (за довіреністю), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна", про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з питань праці, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна", в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з питань праці щодо не розгляду, у відповідності з вимогами Закону України "Про звернення громадян", Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах від 16.11.2016 року №1339, заяви про порушення роботодавцем - ТОВ "Луї Дрейфус Компані Україна" законодавства України з питань забезпечення права на працю по відношенню до ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Державну службу України з питань праці провести перевірку за викладеними у зверненні обставинами, надати оцінку діям керівництва роботодавця - ТОВ "Луї Дрейфус Компані Україна" та вирішити питання про притягнення винних осіб до відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.06.2019 року, ним, у відповідності з вимогами Закону України «Про звернення громадян», було подано заяву до Державної служби України з питань праці про порушення його трудових прав, з проханням провести перевірку за викладеними ним у зверненні обставинами та надати оцінку діям роботодавця, в частині порушення ним вимог законодавства України з питань забезпечення права на працю, порушень вимог Закону України «Про звернення громадян» відносно нього та про притягнення винних до відповідальності. Зокрема, у своєму зверненні позивав вказував на порушення ст.ст. 36, 40 та 41 КЗпП України, і пунктів 1.5, 7.1 трудового контракту в частині спроби примусити його 15.02.2019 року незаконно звільнитись, порушення вимог ст.ст. 14, 15, 16, 17, 18, 19 та 20 Закону України «Про звернення громадян» та п.3.5 його трудового контракту, за фактами залишення керівництвом ТОВ "Луї Дрейфус Компані Україна" його письмових звернень без розгляду (звернення від 21.02.2019 року, 28.02.2019 року, 01.03.2019 року та 05.03.2019 року досі не розглянуто), а також на порушення вимог п.п. 1.5, 3.1, 3.5, 4.1, 7.1 «в», 7.2 та 8.2 з боку роботодавця, пов`язаних з безпідставною відмовою йому у звільненні за власним бажанням у порядку, передбаченому ч.3 ст.38 КЗпП України.

Позивач вказав, що 18.06.2019 року, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, його заява була отримана у Держпраці і станом на 18.07.2019 року в нього відсутня будь-яка інформація про результати розгляду його звернення.

Позивач зазначив, що в порушення вимог Закону України «Про зверненння громадян», Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах, його звернення не розглянуто, будь-яке рішення по ньому не прийнято.

Натомість, продовжують спливати строки притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні трудового законодавства відносно позивача.

Стосовно порушення законодавства про працю, позивач зазначив, що 01.02.2016 року ним укладено трудовий контракт з компанією TOB «Луї Дрейфус Компані Україна» (на момент укладення контракту TOB «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛДТ» у подальшому реорганізовано у TOB «Луї Дрейфус Компані Україна»), за весь період роботи у компанії в нього немає жодного зауваження, та навпаки, роботодавець, відмічаючи його сумлінну працю і прагнення до підвищення результатів у роботі, систематично, кожен рік його заохочував преміями та підвищенням зарплатні. У 2018 році Генеральним директором TOB «Луї Дрейфус Компані Україна», враховуючи особисті здобутки, позивачу було доручено керівництво Одеським офісом компанії і за результатами роботи у 2018 році, Одеський офіс визнано найкращим серед 14 регіональних офісів компанії.

Позивач вказав, що станом на 15.02.2019 року, його роботодавець або його представники жодним чином не попереджали про можливість звільнення з компанії, скорочення штатів та ліквідацію або реорганізацію Одеського офісу, навпаки в особистих бесідах керівники компанії Карпенко/ОСОБА_2, відмічаючи його здобутки, обіцяли йому підвищення зарплатні.

Позивач зазначив, що 15.02.2019 року комерційний директор TOB «Луї Дрейфус Компані Україна» грубо порушуючи його право на працю, вимоги ст.ст. 36, 40 та 41 КЗпП України і пункти 1.5, 7.1 трудового контракту, без будь-якого попереднього повідомлення про звільнення, в ході телефонної розмови з позивачем, об`явив йому, що відносно нього прийнято рішення про звільнення з компанії, і він повинен, негайно, в той же день, 15.02.2019 року, звільнитись за «угодою сторін».

Позивач вказав, що після того, як він відмовився звільнятись, вказуючи на те, що для цього немає підстав, і взагалі це несподівано і незаконно, ОСОБА_2 розпочав погрожувати йому тим, що у разі незгоди його буде звільнено за дискредитуючими підставами проти його волі «за статтею».

Позивач зазначив, що протиправні дії щодо нього з боку керівництва TOB «Луї Дрейфус Компані Україна» в особі ОСОБА_2 , призвели до загострення його, на той час, хронічного захворювання - гіпертонії, він звернувся до свого сімейного лікаря і лікарем, враховуючи стан його здоров`я, починаючи з 15.02.2019 року (у п`ятницю) відкрито лікарняний.

Дізнавшись 18.02.2019 року о 9 год. 03 хв. (у понеділок) про те, що позивач захворів, ОСОБА_3 , діючи навмисно та виключно з особистих мотивів, 18.02.2019 року о 9 годин 11 хв. особисто виключив позивача з корпоративного чату у мережі «Вайбер» і заблоковував доступ до його електронної службової пошти в компанії TOB «Луї Дрейфус Компані Україна».

Позивач вказав, що факти виключення його з чату мережі «Вайбер» і блокування пошти, представником TOB «Луї Дрейфус Компані Україна», адвокатом Тетеря С. також визнані і підтверджені.

Позивач зазначив, що намагаючись відстоювати свої честь, гідність, авторитет та трудові права, він неодноразово, письмово звертався на ім`я генерального директора Карпенка О.П.. з метою змусити роботодавця виконувати свої обов`язки за трудовим договором та вжити заходи, передбачені чинним трудовим законодавством України для захисту, і відповідно, поновлення його трудових прав. Однак, роботодавець в особі генерального директора TOB «Луї Дрейфус Компані Україна» Карпенка О.П. не тільки не вжив жодних дій щодо поновлення трудових прав позивача, а й порушуючи вимоги ст.ст. 14, 15, 16, 17, 18, 19 та 20 Закону України «Про звернення громадян» та п. 3.5 трудового контракту, залишив всі звернення позивача без розгляду.

Позивач вказав, що враховуючи тяжкість свого захворювання та необхідність довготривалої реабілітації, а також небажання працювати під керівництвом людей, які систематично порушують трудові права робітників, він 19.04.2019 року в порядку, передбаченому ч.3 ст.38 КЗпП України та п.7.1 «в» трудового контракту, у зв`язку з порушенням роботодавцем умов трудового контракту та Закону, прийняв рішення про припинення трудових відносин з TOB «Луї Дрейфус Компані Україна», про що письмово повідомив генерального директора TOB «Луї Дрейфус Компані Україна».

Позивач зазначив, що своїй заяві він вказав, що повідомляє про припинення виконання ним обов`язків за трудовим контрактом на підставі п.7.1 «в» трудового контракту, та відповідно до вимог ч.3 ст.38 КЗпП України визначив строк розірвання/припинення трудового договору з 19.04.2019 року.

Не отримавши в чергове будь-якої відповіді на свою заяву, позивач змушений був за захистом своїх прав 02.05.2019 року звернутись до суду з вимогою про зобов`язання вчинити дію, а саме: видати наказ про його звільнення з 19.04.2019 року.

Ухвалою судді від 06.08.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 04 вересня 2019 року об 11:00 год.

У підготовчому засіданні 04.09.2019 року оголошено перерву до 26.09.2019 року з метою дотримання процесуальних прав учасників справи на подання решти заяв по суті справи.

Ухвалою від 26.09.2019 року у відповідача витребувано докази.

Протокольною ухвалою від 26.09.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

У підготовчому засіданні 26.09.2019 року оголошено перерву до 17.10.2019 року у зв`язку з витребуванням у відповідача доказів.

Ухвалою від 17.10.2019 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 04 листопада 2019 року о 12 год. 00 хв.

Судове засідання 04.11.2019 року відкладено на 13.11.2019 року на 15:30 год. у зв`язку з тим, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи по суті позивач не з`явився, при цьому повідомив суд про причини неявки, які суд визнав поважними.

У судове засідання, призначене на 13 листопада 2019 року о 15:30 год., з`явилися позивач та представник відповідача.

12.11.2019 року до суду через канцелярію від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважав його необґрунтованим. 02.09.2019 року представник відповідача подав письмовий відзив (а.с. 63-69), у якому зазначив, що 20.06.2019 року за вх. №С-2304/ДП на адресу Держпраці надійшла заява ОСОБА_1 від 14.06.2019 року про порушення вимог ст.ст. 36, 40 та 41 КЗпП України та положень пунктів 1.5 і 7.1 Трудового контракту, ст.ст. 14, 15, 16, 17, 18, 19 та 20 Закону України «Про звернення громадян». 18.07.2019 року, не чекаючи завершення строку розгляду свого звернення, встановленого статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до Держпраці про визнання протиправною бездіяльності щодо розгляду його звернення.

Представник відповідача вказав, що на територію міста Києва та Київської області поширюється діяльність Головного управління Держпраці у Київській області, яке, відповідно до наданих йому повноважень, здійснює заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю стосовно підприємств, зареєстрованих на території міста Києва та Київської області, та, відповідно, володіє інформацією, необхідною для розгляду звернення ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, 24.06.2019 року листом №2896/4.3/4.1-36-19 Департаментом з питань праці Держпраці на адресу Головного управління Держпраці у Київській області направлено для розгляду та вжиття заходів реагування у межах повноважень вищезазначене звернення ОСОБА_1 від 14.06.2019 року щодо можливого порушення законодавства про працю керівництвом TOB «Луї Дрейфує Компані Україна», про що повідомлено ОСОБА_1 .

Представник відповідача зазначив, що Держпраці звернення позивача від 14.06.2019 року (вх. №С-2304/ДП від 20.06.2019 року) в межах компетенції направила за належністю для розгляду до Головного управління Держпраці у Київській області.

Подальший розгляд звернення ОСОБА_1 від 14.06.2019 року, в межах компетенції, було здійснено Головним управлінням Держпраці у Київській області.

Головне управління Держпраці у Київській області, розглянувши в межах наданих повноважень звернення ОСОБА_1 від 14.06.2019 року щодо можливого порушення законодавства про працю адміністрацією TOB «Луї Дрейфус Компані Україна», листом від 31.07.2019 року №4.4/2-С-2896-3901 надала заявнику відповідь.

Представник відповідача зазначив, що Головне управління Держпраці у Київській області при здійсненні заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю не обмежене у своїх повноваженнях пропозиціями заявників щодо такого контролю.

Представник відповідача вважав, що Держпраці діяла відповідно до вимог законодавства, скарга була розглянута належним чином відповідно до вимог закону у межах повноважень Держпраці, про що заявнику надано повну та обгрунтовану відповідь.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" у заяві від 11.11.2019 року (вхід. №42275/19 від 12.11.2019 року) зазначила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та заперечує проти їх задоволення, підтримує позицію, викладену відповідачем.

Заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 20.06.2019 року за вх. №С-2304/ДП на адресу Державної служби України з питань праці надійшла заява ОСОБА_1 від 14.06.2019 року про порушення вимог ст.ст. 36, 40 та 41 КЗпП України та положень пунктів 1.5 і 7.1 Трудового контракту, ст.ст. 14, 15, 16, 17, 18, 19 та 20 Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 70-73).

У вказаній заяві ОСОБА_1 просив Державну службу України з питань праці провести перевірку за викладеними ним у зверненні обставинами та надати оцінку діям керівництва TOB "Луї Дрейфус Компані Україна" в частині порушення ними вимог законодавства України з питань забезпечення права на працю, порушень вимог Закону України «Про звернення громадян» як по відношенню до ОСОБА_1 , так і інших осіб, можливо неправомірно звільнених, як до спроби його незаконного звільнення на протязі 2017/2018 років, так і протягом 2019 року. За умови підтвердження викладених ОСОБА_1 обставин, встановлення фактів порушень вимог законодавства України з питань забезпечення права на працю та вимог Закону України «Про звернення громадян» по відношенню до нього з боку керівництва TOB "Луї Дрейфус Компані Україна", просив вирішити питання про притягнення винних до передбаченої в таких випадках відповідальності.

24.06.2019 року листом №2896/4.3/4.1-36-19 Департаментом з питань праці Держпраці на адресу Головного управління Держпраці у Київській області направлено для розгляду та вжиття заходів реагування у межах повноважень, вищезазначене звернення ОСОБА_1 від 14.06.2019 року щодо можливого порушення законодавства про працю керівництвом TOB «Луї Дрейфус Компані Україна» (а.с. 74).

Копія цього листа від 24.06.2019 року відповідачем була надіслана ОСОБА_1 .

Головне управління Держпраці у Київській області, на доручення Департаменту з питань праці Держпраці від 24.06.2019 року №2896/4.3/4.1-36-19, розглянуло в межах наданих повноважень звернення ОСОБА_1 від 14.06.2019 року щодо можливого порушення законодавства про працю адміністрацією TOB «Луї Дрейфус Компані Україна», та листом від 31.07.2019 року за №4.4/2-С-2896-3901 надало відповідь «Щодо дотримання вимог законодавства про працю ТОВ «ЛДК Україна» (а.с. 75-77).

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст.3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до частин 1, 3 ст.7 Закону України "Про звернення громадян", звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону України "Про звернення громадян", відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Процедуру приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян та ведення діловодства за зверненнями громадян у Державній службі України з питань праці (далі - Держпраці) та її територіальних органах визначає Порядок розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 16.11.2016 року №1339 (далі - Порядок).

Згідно абзацу 1 п.1 розділу ІІІ Порядку, звернення громадян підлягають розгляду керівництвом Держпраці та її територіальних органів відповідно до розподілу функціональних повноважень.

Відповідно до п.1 розділу ІV Порядку, строки розгляду звернень громадян обчислюються у календарних днях, починаючи з дня реєстрації звернень. Датою виконання звернення громадянина є дата реєстрації відповіді на нього.

Згідно п.2 розділу ІV Порядку, звернення розглядаються та вирішуються у строк не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові й неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше 15 днів з дня їх отримання.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 розділу ІV Порядку, якщо для вирішення порушених громадянами питань слід провести перевірку інформації, викладеної у зверненнях, отримати додаткові матеріали, строк розгляду звернень громадян за рішенням керівництва Держпраці та її територіальних органів на підставі пропозиції головного виконавця може бути продовжено з повідомленням про це особи, яка подала звернення. Не пізніше ніж за день до закінчення раніше визначеного строку повідомлення про продовження строку розгляду звернення із зазначенням причини направляється заявникові.

Про продовження строку виконання звернень головний виконавець невідкладно інформує підрозділ із роботи зі зверненнями громадян, який на підставі відповідного рішення керівництва Держпраці та її територіальних органів вносить зміни до реєстраційно-контрольної картки звернення.

Строк розгляду звернень громадян, переданих Держпраці до її територіального органу для перевірки, прийняття рішення та надання відповідей, обчислюється з дати їх реєстрації підрозділом із роботи зі зверненнями громадян.

Загальний строк вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 календарних днів.

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (далі за текстом - Положення №96).

Згідно з абзацом 1, 3 пункту 1 Положенням про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 року №340 (далі за текстом - Положення №340), Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Повноваження Управлінь Держпраці поширюються на територію відповідної області.

Так, на територію міста Києва та Київської області поширюються повноваження Головного управління Держпраці у Київській області, яке, відповідно до наданих йому повноважень, здійснює заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю стосовно підприємств, зареєстрованих на території міста Києва та Київської області.

Виходячи з наведених вище положень пункту 4 розділу IV Порядку, пункту 7 Положення №96, пункту 1 Положення №340, суд дійшов висновку про обґрунтованість передачі відповідачем звернення позивача до ГУ Держпраці у Київській області, яке провело відповідну перевірку та надало позивачу відповідь листом від 31.07.25019 року.

Посилання позивача на те, що лист Держпраці від 24.06.2019 року про передачу звернення для подальшого розгляду до ГУ Держпраці у Київській області він не отримував, суд не бере до уваги, оскільки Закон України «Про звернення громадян» не містить вимоги надіслання відповіді на звернення рекомендованими листами, а відповідач при цьому довів суду належними доказами, що такий лист позивачу надсилався.

Так, на виконання ухвали суду від 26.09.2019 року відповідачем надано копію реєстраційно-контрольної картки до вх. №С-2304/ДП від 20.06.2019 року з відміткою щодо проміжного пересилання листа до ГУ Держпраці у Київській області (лист Держпраці від 24.06.2019 року №2896/4.3/4.1-ЗВ-19) із вказанням кінцевої дати виконання (виконано листом ГУ Держпраці у Київській області від 31.07.2019 року); та скриншот з доступу до вищезазначеної реєстраційно-контрольної картки у програмі «Мегаполіс», з якого вбачається, що проміжним листом Держпраці від 24.06.2019 року №2896/4.3/4.1-36-19 до ГУ Держпраці у Київській області, другий адресат ОСОБА_1 , перенаправлено звернення ОСОБА_1 , якому остаточну відповідь надано листом ГУ Держпраці у Київській області від 31.07.2019 року № 4.4/2-С-2896-3901 (а.с. 190-191).

Також суд зауважує, що складний за результатами перевірки ТОВ "Луї Дрейфус Компані Україна" за зверненням позивача Акт №КВ1407/65/АВ від 05.08.2019 року є предметом оскарження в іншій судовій справі №420/6461/19 за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держпраці у Київській області, що підтверджується ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 року, наявною в ЄДРСР (№ рішення 85422250).

Суд погоджується з доводами позивача, що остаточна відповідь на його звернення була надана територіальним органом Держпраці поза межами місячного строку, встановленого ст.20 Закону України «Про звернення громадян». Відповідь позивачу була надана в межах максимального строку вирішення звернення, встановленого ст.20 вказаного Закону (45 днів).

При цьому про продовження строку розгляду звернення понад 30 днів Держпраці позивача не повідомила.

Разом з тим, порушення відповідачем чи його територіальним органом строку розгляду звернення позивача не є предметом даного позову. Позивач оскаржує ненадання йому відповіді на звернення, просить зобов`язати відповідача провести перевірку викладених у зверненні обставин та вжити відповідних заходів до керівництва третьої особи по справі.

Беручи до уваги, що звернення позивача фактично розглянуто та на нього надана відповідь територіальним органом Держпраці, і зміст цієї відповіді не є предметом даного позову, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити.

При цьому, суд критично оцінює та не бере до уваги доводи відповідача про передчасність пред`явлення позову ОСОБА_1 , оскільки згідно наданого позивачем поштового повідомлення його звернення отримане Держпраці 18.06.2019 року, хоча з незрозумілих причин було за реєстроване відповідачем 20.06.2019 року, а позов подано до суду 19.07.2019 року, на наступний день після спливу місячного строку.

Проте дана обставина не впливає на висновки суду щодо відмови в позові.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню, а тому в їх задоволенні належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Державної служби України з питань праці (адреса: вул. Десятинна, 14, м. Київ, 01601, ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" (адреса: площа Спортивна, БЦ "Гулівер", 1-А, поверх 15, м. Київ, 01001, ) про визнання протиправною бездіяльності Державної служби України з питань праці щодо не розгляду, у відповідності з вимогами Закону України "Про звернення громадян", Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах від 16.11.2016 року №1339, заяви про порушення роботодавцем - ТОВ "Луї Дрейфус Компані Україна" законодавства України з питань забезпечення права на працю по відношенню до ОСОБА_1 ; зобов`язання Державну службу України з питань праці провести перевірку за викладеними у зверненні обставинами, надати оцінку діям керівництва роботодавця - ТОВ "Луї Дрейфус Компані Україна" та вирішити питання про притягнення винних осіб до відповідальності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 листопада 2019 року.

Суддя В.В. Андрухів

.