Справа № 120/1277/19-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1277/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук І.М.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

19 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П. ,

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

представників відповідача: Ходаковського Юрія Валентиновича, Осадчука Сергія Васильовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року (ухвалене в м. Вінниці) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Енерджи" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Енерджи" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що технічне переоснащення Сокирянської гідроелектростанції відповідає виду будівельних робіт, що зазначені в п. 16 «Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406. Тому, позивач вважає, що не розглядаючи заяви ТОВ «Грін Енерджі» відповідач порушує його права та законні інтереси, як наслідок тривалої (з 01.09.2018) неможливості експлуатації ГЕС за «зеленим» тарифом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

07 жовтня 2019 року від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги.

18 листопада 2019 року до суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю представника у іншому судовому засіданні.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши думку представників відповідача, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суд зазначає, що в підтвердження наведених представником позивача обставин не надано жодного належного, достатнього доказу.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно ч. 10 ст. 44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

З матеріалів справи встановлено, що 18 листопада 2019 року на електронну адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від представника позивача, яке не підписане електронно-цифровим підписом у встановленому законом порядку. На підтвердження зазначеного, провідним спеціалістом відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства суду Друзь Ю.О. складено відповідну довідку.

Статтею 167 КАС України визначено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Пунктом 7 частини 1 вказаної статті передбачено, що в заяві зазначаються інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Оскільки, заявником не дотримано вимог ч. 10 ст. 44 КАС України, а саме подано клопотання, яке не підписане електронно-цифровим підписом, тому суд в даному випадку застосовує частину другу статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

При цьому суд враховує, що в матеріалах справи достатньо доказів для повного дослідження обставин справи та прийняття законного рішення у справі, а тому відсутні підстави для відкладення розгляду справи..

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи неоспорені факти про те, що ТОВ «Грін Енерджи» є учасниками оптового ринку електричної енергії України, що підтверджується Ліцензією Серія АЕ №288023, а також власником Сокирянської ГЕС), яка розташована на річці Удич (Вінницька область, Теплицький район, с. Сокиряни) та після капітального ремонту введена в експлуатацію в IV кварталі 2014 року.

Внаслідок виявлення недоліків гідротехнічного обладнання та потреби його заміни ГЕС з 2014 р. до 2018 р. не виробляла електричну енергію, в зв`язку з оформленням дозвільних документів. Отже, у цей період позивач не подавав відповідачу матеріали для встановлення «зеленого тарифу».

В подальшому, позивачем придбано нове гідротехнічне обладнання (гідротурбіна вертикальна ZD680-LH-80 потужністю 88,9 кВт та асинхронний генератор АИР280S8У3 потужністю 90 кВт), яке змонтоване на ГЕС у 2017 році.

31.07.2018 ТОВ «Грін Енерджи» звернулось до відповідача з заявою № 31/07-3 щодо внесення змін до ліцензованої діяльності, в зв`язку з заміною гідротехнічного обладнання та генератора, додавши до неї документи, передбачені п. 1.6 Ліцензійних умов.

Одночасно, у відповідності до вимог Порядку встановлення, перегляду та припинення дії "зеленого" тарифу на електричну енергію для суб`єктів господарської діяльності та приватних домогосподарств, затвердженого постановою НКРЕ від 02.11.2012 №1421 (у редакції постанови НКРЕ від 14.03.2013 №251), позивачем була подана заява щодо встановлення «зеленого» тарифу ГЕС.

Листом №7747/21.2/7-18 від 28.08.2018 НКРЕКП повідомило позивача про не виконання ним вимог п. 2 постанови НКРЕКП від 22 березня 2017 року № 309. Крім того, для врахування НКРЕКП повідомлення ТОВ "Грін Енерджи" щодо заміни електрогенеруючого обладнання було рекомендовано надати до НКРЕКП відомість про місця та засоби провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії (додаток 2 до Ліцензійних умов) із зазначеннях у ній встановленої потужності електрогенеруючого обладнання з урахуванням вимог пункту 1.4 Ліцензійних умов, а також засвідчені копії документів, що підтверджують право власності, господарського відання, користування, лізингу або на підставі договору концесії новозаявленими засобами провадження господарської діяльності у місцях провадження господарської діяльності, зокрема встановлених на Придністрянській та Сокирянській ГЕС, та засвідчені копії сторінок Технічних паспортів електрогенеруючого обладнання, що підтверджують встановлену потужність новозаявленого електрогенеруючого обладнання (у разі відсутності технічного паспорту - інші документи, що підтверджують їх технічні характеристики).

Листом №7871/17.3/7-18 від 31.08.2018 відповідач повідомив, що питання щодо встановлення "зеленого" тарифу суб`єкту господарювання ТОВ "Грін Енерджи" (Сокирянська ГЕС) буде розглянуте після врахування повідомлення щодо заміни електрогенеруючого обладнання ТОВ "Грін Енерджи".

16.10.2018 листом №16/10-1 ТОВ "Грін Енерджи" направило на адресу НКРЕКП документи на підтвердження встановленої потужності згідно відомості про місця та засоби провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії.

За наслідками розгляду відповідних заяв позивача, НКРЕКП листом №12050/17.3.1/7-18 від 14.12.2018 повернуло заяву ТОВ "Грін Енерджи" щодо встановлення «зеленого» тарифу на відпуск електричної енергії "Сокирянською ГЕС" і додані до неї документи та запропонувало позивачу здійснити дії передбачені чинним законодавством у сфері містобудування та ліцензування господарської діяльності.

При цьому, у листі №12050/17.3.1/7-18 від 14.12.2018 НКРЕКП зазначило, що відповідно до договору купівлі-продажу від 08 грудня 2016 року ТОВ "Грін Енерджи" було придбано двигун асинхронний АИР280S8У3, який за інформацією товариства змонтований на об`єкті. Разом з тим, відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт (Акт № 26) здійснено монтаж гідротурбіни вертикальної та генератора потужністю 55 кВт. Таким чином, на вже введеному в експлуатацію об`єкті електроенергетики була змінена електрогенеруюча потужність шляхом заміни електричного генератора. При цьому, при аналізі доданих до заяви документів, відповідачем була виявлена невідповідність технічних паспортів, що надані до заяви про встановлення "зеленого" тарифу та заяви щодо коригування загальної встановленої потужності електрогенеруючого обладнання.

Відповідач також зазначив, що будівельні роботи, пов`язані із заміною електрогенеруючого обладнання, які були проведені на об`єкті електроенергетики в 2017 році та призвели до збільшення потужності Сокирянської ГЕС, є реконструкцією об`єкта електроенергетики. Виконання таких робіт потребує оформлення дозвільної документації, що засвідчує початок проведення будівельних робіт та їх завершення.

26.12.2018 ТОВ «Грін Енерджи» звернулось до відповідача із листом №26/12-1, в якому повідомило, що про приведення у відповідність документацію додану до заяви про коригування або підтвердження загальної встановленої потужності ГЕС та заяви про встановлення «зеленого тарифу».

Крім того, у даному листі ТОВ «Грін Енерджи» також проінформувало НКРЕКП про те, що вказана в акті від 05.04.2017 інформація щодо потужності генератора в 55 кВт. є лише технічною помилкою. Також зазначило, що заміна аналогічного обладнання Сокирянської ГЕС відповідає виду будівельних дебіт, що зазначені в 16 «Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406.

З огляду на викладене, ТОВ «Грін Енерджи» просило повторно розглянути заяву з пакетом документів щодо затвердження "зеленого" тарифу суб`єкту господарювання ТОВ "Грін Енерджи" Сокирянська ГЕС.

Разом із тим, листом №1603/21.2/7-19 НКРЕКП повідомило позивача про те, що прийняття виваженого рішення щодо коригування встановленої загальної ліцензованої електроенергетичної потужності ТОВ "Грін Енерджи" можливе лише після надання всіх необхідних документів згідно з Ліцензійними умовами, зокрема копій документів, що підтверджуються право власності або користування заявленими засобами провадження у місцях провадження господарської діяльності, уточнених відомостей та документів, що підтверджуються реконструкцію об`єктів електроенергетики.

Не погоджуючись із бездіяльністю НКРЕКП щодо не внесення змін до ліцензійних даних ТОВ "Грін Енерджи", в частині заміни гідротехнічного обладнання Сокирянської гідроелектростанції згідно заяви від 31.07.2018 №31/07-3, а також не встановлення "зеленого" тарифу на виробництво електричної енергії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги відповідача про надання позивачем додаткових документів є безпідставними, адже надання таких документів не передбачено п. 1.6 Ліцензійних умов, а також іншими правовими актами, що регулюють питання про внесення змін до ліцензійних даних позивача стосовно зміни встановленої потужності Сокирянської ГЕС.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що неприйняття відповідачем рішення щодо зміни загальної встановленої потужності ТОВ "Грін Енерджи", свідчить про допущену з його боку протиправну бездіяльність.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно пропущення строку звернення до суду позивачем з адміністративним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Грін Енерджи» починаючи з 31.07.2018 року здійснював усі можливі заходи з метою отримання внесення змін до ліцензованої діяльності, в зв`язку з заміною гідротехнічного обладнання та генератора та для встановлення «зеленого» тарифу ГЕС.

Однак, отримавши 13.02.2019 року від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг остаточну відмову позивач дізнався про порушення свого права та отримав право звернутись до суду для його захисту.

Таким чином, строк для звернення до адміністративного суду в даному випадку обчислюється з моменту коли позивач мав повну, реальну та об`єктивну можливість звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Отже, для реалізації права на звернення до суду із позовною заявою слід застосовувати шестимісячний строк визначений КАС України саме з 13.02.2019 року.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно не виконання ТОВ "Грін Енерджи" вимог п. 2 постанови НКРЕКП від 22.03.2017 №309 та протягом трьох місяців не приведення своєї господарської діяльності у відповідність до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406 та не подання до НКРЕКП документів і відомості, визначених частиною третьою статті 15 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема: у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії (п.1 ч.1 ст. 2 цього Закону).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.17 вказаного Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор здійснює ліцензування видів господарської діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, передбачених законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, зокрема, діяльність у сфері електроенергетики, яка ліцензується з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ринок електричної енергії", і діяльність у сфері використання ядерної енергії, яка ліцензується з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії".

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про електроенергетику», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, діяльність з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, здійснення функцій гарантованого покупця, здійснення функцій системного оператора, здійснення функцій оператора ринку здійснюється за умови отримання відповідної ліцензії, яка видається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Постановою НКРЕКП від 22.03.2017 №309 затверджено нові Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії.

Пунктом 2 постанови НКРЕКП від 22.03.2017 №309 зобов`язано ліцензіатів, які провадять господарську діяльність з виробництва електричної енергії, привести свою господарську діяльність у відповідність до вимог цієї постанови та подати до НКРЕКП документи і відомості, визначені частиною третьою статті 15 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», протягом трьох місяців з дня офіційного опублікування цієї постанови.

Аналіз викладених норм законодавства свідчить про те, що не виконання позивачем вимог п. 2 постанови НКРЕКП від 22.03.2017 №309, не можу бути підставою для відмови у внесенні змін до ліцензійних даних ТОВ "Грін Енерджи", адже ні постанова НКРЕКП від 22.03.2017 №309, ні Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» таких наслідків не визначає.

Щодо доводів апелянта, про те, що ТОВ "Грін Енерджи" не було надано усіх необхідних документів передбачених п.1.6 Ліцензійних умов, колегія суддів зазначає наступне.

Так, як зазначено в Ліцензійних умовах, затверджених постановою НКРЕКП від 22.03.2017 №309, вони встановлюють вичерпний перелік документів, які додаються до заяви про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, а також визначають вичерпний перелік вимог, умов і правил, обов`язкових для виконання під час провадження ліцензованої діяльності.

Діяльність з виробництва електричної енергії суб`єктів господарювання підлягає ліцензуванню, якщо величина встановленої потужності електрогенеруючого обладнання складає 5 МВт та більше, або суб`єкт господарювання має намір продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії або когенераційною установкою (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на Оптовому ринку електричної енергії України незалежно від встановленої потужності об`єкта електроенергетики (п.1.3 Ліцензійних умов).

За визначенням в п.1.4 Ліцензійних умов встановлена потужність - це номінальна активна електрична потужність електрогенеруючого обладнання, призначеного для виробництва електричної енергії або комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, що входить до складу об`єкта електроенергетики, і з якою електрогенеруюче обладнання може тривалий час працювати без перевантаження відповідно до технічної документації або паспорту на обладнання.

Відповідно до п.1.5 Ліцензійних умов здобувач ліцензії, який має намір провадити господарську діяльність з виробництва електричної енергії (далі - ліцензована діяльність), подає до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), заяву про отримання ліцензії за формою згідно з додатком 1 до Ліцензійних умов.

Відповідно до п. 2.3 Ліцензійних умов при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог:

- зберігати протягом дії ліцензії документи, копії яких подавалися НКРЕКП відповідно до вимог Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (п.1);

- повідомляти НКРЕКП про всі зміни даних, які були зазначені в його документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, у строк не пізніше ніж один місяць з дня настання таких змін (п.2);

- провадити ліцензовану діяльність виключно з використанням засобів провадження господарської діяльності та в межах місць провадження господарської діяльності ліцензіата, які зазначені в документах, що додаються до заяви про отримання ліцензії (з урахуванням змін до них, поданих ліцензіатом до НКРЕКП) (п.3).

Згідно п. 1.6 Ліцензійних умов, на який посилається відповідач вказуючи на невиконання позивачем вимог цих Ліцензійних умов, до заяви про отримання ліцензії здобувачем ліцензії надаються документи згідно з наступним переліком, який є вичерпним:

1) копія паспорта керівника здобувача ліцензії (або довіреної особи) із відміткою органу державної податкової служби про повідомлення про відмову через свої релігійні переконання від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (подається тільки фізичними особами-підприємцями, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби);

2) засвідчені керівником або уповноваженою особою здобувача ліцензії копії документів, що підтверджують наявність у здобувача ліцензії на праві власності, господарського відання, користування, лізингу або на підставі договору концесії заявлених засобів провадження господарської діяльності у місцях провадження господарської діяльності;

3) засвідчені керівником або уповноваженою особою здобувача ліцензії копії сторінок технічних паспортів електрогенеруючого обладнання, що підтверджують встановлену потужність заявленого електрогенеруючого обладнання (у разі відсутності технічного паспорту - інші документи, що підтверджують їх технічні характеристики);

4) відомість про місця та засоби провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії (додаток 2);

5) схему приєднання об`єкта електроенергетики до електричної мережі із позначенням приладів обліку електричної енергії.

Із наведених положень слідує, що визначений в п.1.6 Ліцензійних умов перелік документів, які подаються до НКРЕКП, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

В той же час, за наслідками розгляду заяв позивача щодо внесення змін до ліцензійних даних ТОВ «Грін Енерджи», НКРЕКП вказало на необхідність надання документів, які б підтверджували наявність у ліцензіата на праві власності, господарського відання, користування, лізингу або на підставі договору концесії новозаявлених засобів провадження господарської діяльності - гідротурбіни ZD 680-LH-80 та генератора АИР280S8У3 у місці провадження господарської діяльності - на Сокирянській ГЕС з доказами введення їх в експлуатацію.

Разом із тим, вимоги НКРЕКП щодо надання позивачем наведених вище документів, на переконання суду, є безпідставними, адже надання таких документів не передбачено п. 1.6 Ліцензійних умов, та іншими правовими актами, що врегульовують відносини з порушеного позивачем питання про внесення змін до ліцензійних даних позивача стосовно зміни встановленої потужності Сокирянської ГЕС.

Таким чином, за встановлених у справі обставин, неприйняття відповідачем рішення щодо зміни загальної встановленої потужності ТОВ "Грін Енерджи", на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про допущену з його боку протиправну бездіяльність.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та доводами позивача, що зазначення в акті приймання виконаних будівельних робіт № 26 інформації про потужність генератора в 55 кВт є технічною помилкою, а тому посилання апелянта, як на доказ на вказаний акт є безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що даний акт є лише документом, який підтверджує факт виконаних робіт щодо встановлення відповідного обладнання на ГЕС, в той же час, технічні характеристики, зокрема заявлена позивачем потужність генератора АИР280S8У3 підтверджується наявними у матеріалах справи договором №ДГ-00012 від 08.12.2016 (том 1, а.с. 109), актом приймання-передачі генератора АИР280S8У3, потужністю 90 кВт (том 1, а.с. 11), та Технічним паспортом на генератор асинхронний Сокирянської ГЕС, виготовлений ТОВ «Кіровоградський регіональний центр з енергозбереження» ( том 1, а.с. 156-157).

Таким чином, з огляду на вище викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності НКРЕКП щодо не внесення змін до ліцензійних даних Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Енерджі» в частині зміни встановленої потужності, в зв`язку з заміною гідротехнічного обладнання Сокирянської ГЕС, згідно заяви від 31.07.2018 №31/07-3, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Тому на переконання колегії суддів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що з метою належного захисту порушених прав позивача в спірному випадку правильним способом захисту буде зобов`язання відповідача внести зміни до ліцензійних даних ТОВ "Грін Енерджи", в частині заміни гідротехнічного обладнання Сокирянської ГЕС згідно заяви від 31.07.2018 №31/07-3.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно відсутності підстав для встановлення «зеленого» тарифу на виробництво електричної енергії Сокирянською ГЕС, колегія суддів вказує на слідуюче.

Як встановлено з матеріалів справи, 31.07.2018 року у відповідності до вимог Порядку встановлення, перегляду та припинення дії «зеленого» тарифу на електричну енергію для суб`єктів господарської діяльності та приватних домогосподарств, затвердженого постановою НКРЕ від 02.11.2012 року №1421 ТОВ "Грін Енерджи" подана заява щодо встановлення «зеленого» тарифу Сокирянській ГЕС.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» "зелений" тариф - спеціальний тариф, за яким закуповується електрична енергія, вироблена на об`єктах електроенергетики, зокрема на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).

Частиною 1 статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», закріплено, що "зелений" тариф встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).

Вказаною статтею Закону передбачено, що підтвердженням факту та дати введення в експлуатацію об`єкта електроенергетики, у тому числі черги будівництва електричної станції (пускового комплексу), що виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), є виданий уповноваженим органом сертифікат, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, або зареєстрована відповідно до законодавства декларація про готовність об`єкта до експлуатації.

Для об`єктів електроенергетики, яким встановлено "зелений" тариф, після проведення реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту із збільшенням встановленої потужності "зелений" тариф розраховується із застосуванням коефіцієнта "зеленого" тарифу, визначеного статтею 9-1 Закону України "Про альтернативні джерела енергії" на дату введення такого об`єкта електроенергетики, у тому числі черги будівництва електричної станції (пускового комплексу) в експлуатацію після реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, але не більшим від того, що застосовувався при встановленні "зеленого" тарифу відповідному об`єкту електроенергетики, у тому числі черги будівництва електричної станції (пускового комплексу).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 02.11.2012 № 1421 затверджений Порядок встановлення, перегляду та припинення дії "зеленого" тарифу на електричну енергію для суб`єктів господарської діяльності та приватних домогосподарств.

Пунктом 1.3 Порядку №1421 встановлено, що «зелений» тариф встановлюється на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), і діє до 01 січня 2030 року.

Згідно пункту 2.1 розділу ІІ вказаного Порядку «Умови встановлення та припинення дії «зеленого» тарифу суб`єкт господарювання подає до НКРЕКП заяву щодо встановлення «зеленого» тарифу суб`єкту господарювання (додаток 1) і такі документи:

- пояснювальну записку з детальною інформацією про суб`єкта господарювання (форма власності, установлена потужність та інші характеристики об`єкта електроенергетики);

- розрахунок собівартості виробництва електричної енергії на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (додаток 2);

- обґрунтування статей та елементів витрат собівартості виробництва електричної енергії на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (копії договорів на закупівлю товарів, робіт і послуг, довідку про чисельність персоналу, довідку про балансову вартість основних фондів із розбивкою за групами станом на дату подання заяви щодо встановлення «зеленого» тарифу суб`єкту господарювання);

- пояснювальну записку до проекту будівництва об`єктів електроенергетики з використанням альтернативних джерел енергії;

- копію зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт, виданих відповідно до вимог Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466;

- копію технічних умов приєднання до електричних мереж електроустановки, яка виробляє електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії;

- копію зареєстрованої декларації про готовність об`єкта (або черги будівництва електростанції (пускового комплексу)) до експлуатації або сертифіката, виданих відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461;

- копію кошторисної частини проектної документації будівництва об`єктів електроенергетики з використанням альтернативних джерел енергії.

Заява щодо встановлення «зеленого» тарифу та визначені цим пунктом документи до неї, можуть подаватися суб`єктом господарювання одночасно із заявою на видачу ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії.

Враховуючи вищенаведені правові норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що ТОВ «Грін Енерджи» мало право звернутись до відповідача щодо встановлення «зеленого» тарифу із відповідною заявою.

Разом з тим, відповідно до п. 2.2, 2.3 цього Порядку № 1421, у разі надання неповного пакета документів, визначеного пунктом 2.1 цього розділу, заява щодо встановлення «зеленого» тарифу суб`єкту господарювання не розглядається, про що НКРЕКП повідомляє заявника у письмовій формі у 5-денний строк з дня надходження таких документів до НКРЕКП та повертає їх заявнику.

Протягом 30 календарних днів з дня надходження заяви щодо встановлення «зеленого» тарифу суб`єкту господарювання та доданих до неї документів відповідний структурний підрозділ НКРЕКП розглядає їх, готує та подає матеріали на засідання НКРЕКП. Про прийняття рішення щодо встановлення або відмови у встановленні «зеленого» тарифу суб`єкту господарювання заявник письмово повідомляється протягом 5 робочих днів з дня прийняття такого рішення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, що підставою для неприйняття відповідачем рішення про встановлення «зеленого» тарифу слугувала неузгодженість щодо внесення змін до ліцензійних даних ТОВ "Грін Енерджи" про переоснащення Сокирянської ГЕС, що також має значення для вирішення питання про встановлення «зеленого» тарифу.

Судова колегія зауважує, що статтею 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» та Порядком встановлення, перегляду та припинення дії «зеленого» тарифу для суб`єктів господарської діяльності, затвердженого постановою НКРЕ від 02.11.2012 № 1421, імперативно визначені порядок та умови встановлення «зеленого» тарифу, формули визначення його коефіцієнту. Крім того, врегульовані і умови залишення заяви без розгляду заяви (повернення заявнику) або відмови у встановленні «зеленого» тарифу. В той же час, якщо такі умови відсутні, регулятор повинен встановити «зелений» тариф.

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції в даному випадку, відповідач фактично не розглянув подану позивачем заяву про встановлення «зеленого» тарифу з тих підстав, що позивачем подано не повний пакет документів, а також існування неузгодженостей з приводу внесення змін до ліцензійних даних, що в свою чергу перешкоджало прийняттю відповідного рішення і надавало відповідачеві право повернути заяву позивача.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що правильним і ефективним способом захисту порушених прав позивача, на думку суду, буде зобов`язання відповідача розглянути питання щодо встановлення ТОВ "Грін Енерджи" «зеленого» тарифу на виробництво електричної енергії.

Виходячи із системного аналізу норм застосованого судом законодавства, проаналізувавши вказані обставини, у сукупності викладених норм, а також зважаючи на встановлені обставини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Також, судом зазначається, що відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції виходячи із тексту апеляційної скарги.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що позивач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 листопада 2019 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Курко О. П.