Справа № 824/687/19-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/687/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кушнір В.О.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

29 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року (ухвалене у м. Чернівці 20.08.2019) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5092-56 від 08.01.2019 на суму 7040 грн.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.08.2019 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.08.2019 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суми самостійного визначення бази нарахування ЄСВ фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, і є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю, підлягають сплаті на загальних підставах та не підлягають скасуванню. Відповідно до даних, відображених в АІС «Податковий блок» позивачем подано Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за 2017 рік, в якому самостійно визначено базу нарахування єдиного внеску та суму до оплати. Позивач зобов`язаний сплатити самостійно визначену суму єдиного соціального внеску. Отже, ГУ ДФС у Чернівецькій області сформовано податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.01.2019 №Ф-5092-56 про сплату боргу у розмірі 7040 грн у відповідності до вимог закону.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 20.03.2017 зареєстрований фізичною особою-підприємцем та є платником єдиного внеску.

Згідно посвідчення № позивач є пенсіонером за віком з 08.12.2011.

Позивач подав річний звіт за 2017 рік щодо нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

19.06.2018 позивач подав до в.о. голови Державної фіскальної служби України заяву про невизнання річного звіту за 2017 рік, так як його подання є помилковим (хибним). Також, у заяві вказано, що таку звітність взагалі не потрібно було подавати, у зв`язку з тим, що він є пенсіонером за віком.

У відповідь на вказану заяву позивача ГУ ДФС у Чернівецькій області в листі від 10.07.2018 №9866/Ж/99-99-13-02 повідомила, що у разі самостійного визначення бази нарахування ЄСВ, сплата єдиного внеску здійснюється на загальних підставах, а отже, немає підстав для скасування звіту за 2017 рік, поданого позивачем.

На підставі даних АІС «Податковий блок», відповідач сформував та направив позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 7040 грн №Ф-5092-56 від 08.01.2019.

Позивач не погоджується з вимогою про сплату боргу, а тому звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що що у позивача відсутній обов`язок по сплаті за себе єдиного соціального внеску, тому позивач помилково звіт за 2017 рік, а тому оскаржувана вимога є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (Закон №2464) та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом МФУ від 20.04.2015 №449 (Інструкція №449).

Згідно п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з ч.4 ст.4 Закону №2464 особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Встановлено, що позивач у спірному періоді був фізичною особою-підприємцем та пенсіонером за віком, тобто, особою, яка звільняється від сплати за себе єдиного внеску.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 №435 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.05.2018р. №511) фізичні особи- підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, та члени фермерського господарства звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування є платниками єдиного внеску, однак такі фізичні особи-підприємці звільняються від його сплати якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

У таких випадках фізичні особи-підприємці можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Також такі особи не мають обов`язку щодо подання звіту про суми нарахованого єдиного внеску.

У матеріалах справи відсутні докази укладення з позивачем договору добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому позивач стверджує, що ним було помилково подано звіт про суму нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік.

Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, відповідачем було прийнято вказаний звіт позивача, але не враховано той факт, що позивач не повинен подавати таку звітність навіть у разі укладення договору щодо добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Суд зазначає, що відсутність права подання уточнюючих звітів в разі помилкового подання звітів не може бути обставиною, що зобов`язує сплатити відповідні внески, оскільки наявна обов`язкова згода такого платника, яка висловлюється у вигляді укладання відповідного письмового договору, що передбачено чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає протиправною вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5092-56 від 08.01.2019 на суму 7040 грн.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.