Справа № 824/1071/18-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1071/18-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дембіцький П.Д.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

28 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення № від 31.08.2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне нарахування) єдиного внеску.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що підстав для застосування фінансових санкцій у відповідача не було, оскільки позивачем вчасно і в повній мірі сплачено кошти єдиного соціального внеску, оскільки при перерахуванні ЄСВ виникла помилка, яка була усунена за ініціативою позивача.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.08.2019 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначає, що сплата єдиного внеску не на той рахунок не є підставою для скасування штрафної санкції за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску. Крім того, на думку апелянта, судом першої інстанції не надано правової оцінки всім доказам, зокрема повідомлення про зміну рахунків для сплати єдиного внеску в органах ДФС, тобто контролюючий орган належним чином повідомив платників про зміну рахунків на офіційному сайті.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. 19.11.2019 до суду надійшла заява від відповідача про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю представника відповідача в іншому судовому засіданні.

Колегія суддів розглянувши вказану заяву, вирішила у її задоволенні відмовити, оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень має можливість направити у судове засідання іншого представника. Крім того, така заява відповідача, що надійшла на електронну адресу суду, не підписана електронно-цифровим підписом, що підтверджується довідкою відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства судувід 19.11.19.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 19 листопада 2019 року було прийнято протокольну ухвалу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач зареєстрований як суб`єкт господарювання та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

31.08.2018 року ГУ ДФС у Чернівецькій області прийнято рішення № по застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або неналежну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а саме - 3329,33 грн. (2703,87 грн. - штраф, 625,36 грн. - пеня). (а. с. 8, 23).

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем зобов`язання зі сплати єдиного внеску виконані вчасно, у встановлені законодавством терміни для здійснення такої сплати. Помилка при зазначенні невідповідного рахунку, не може слугувати підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування ЄСВ.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та надаючи правову оцінку обставинам справи, враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно ч.1 ст. 43 Бюджетного кодексу України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Бюджетного кодексу України, податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Крім цього, пунктом 22.4 статті 22 Закону України від 5 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

За приписами пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

При цьому, пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 7,8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом для позивача є календарний місяць.

Згідно частини 10 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; у разі сплати єдиного внеску готівкою-день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Нарахований за календарний місяць єдиний внесок сплачується не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому, штрафні санкції, передбачені пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску. В той же час помилкове визначення під час сплати суми єдиного внеску коду бюджетної класифікації не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми зобов`язання у визначений Законом №2464 строк, а відтак i для висновку про наявність у податкового органу підстав для застосування штрафу та нарахування пені.

Разом з тим, поняття «єдиний казначейський рахунок» закріплене в Положенні про єдиний казначейський рахунок, затвердженому наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 № 122 (у редакції наказу Державного казначейства України від 30.11.2010 № 449) та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 за № 594/6882, та визначається як консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Пунктом 2.1 вказаного Положення встановлено, що ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Зі змісту таких пунктів названого Положення слідує, що всі сплачені податки і збори (обов`язкові платежі), в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок, а зарахування коштів на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів.

Таким чином, здійснення помилки під час перерахування податкового зобов`язання до державного бюджету в визначений законом строк, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова.

Наведене також відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 29 січня 2019 (справа №812/1209/16), від 19 лютого 2019 (справа №812/195/18), від 11 квітня 2019 року (справа №822/3323/17).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи квитанцій № 19297330 від 18.11.2016 року, №КП-50811 від 16.12.2016 року, № КП-64711 від 19.01.2017 року, № 21171478 від 16.02.2017 року, позивач, відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 8 липня 2010 року (у редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), здійснив перерахування коштів ЄСВ на рахунок № НОМЕР_1 на загальну суму 4092,00 грн. В платіжних дорученнях було зазначено мету платежі - ЄСВ. (а. с. 84-85).

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, вказані кошти помилково внесені не на рахунок № НОМЕР_2 , передбачений для сплати єдиного внеску, а на рахунок № НОМЕР_1 .

27.02.2017 року позивач звернувся з заявою до начальника Заставнівського відділення Кіцманської ОДПІ, в якій просив зараховані кошти на оплату єдиного соціального внеску перевести з рахунку НОМЕР_3 на рахунок НОМЕР_2 в сумі 4092,00 грн. (чотири тисячі дев`яносто дві грн.). (а. с. 83).

Відповідно до висновку Кіцманської ОДПІ ГУ ДФС (Заставнівське відділення) від 01.03.2017 року станом на 02.03.2017 року за позивачем обліковуються переплата надміру або помилково сплачених коштів у сім 4092,00 грн. Вказані кошти підлягають перерахуванню на рахунок 3719 № 2404. (а. с. 82).

Вказаний висновок включено до реєстру висновків про повернення надміру або помилково сплачених коштів єдиного внеску від 02.03.2017 року №6. (а. с. 81).

Отже, з наведеного вбачається, що вказана вище помилка була виявлена позивачем в ході його звернення до контролюючого органу в лютому 2017 року.

Слід зазначити, що допущена підприємцем помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного внеску у визначений законодавством строк та не спричинила жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки страхові кошти в подальшому у будь-кому разі підлягали перерахуванню на єдиний казначейський рахунок. До того ж, згодом така помилка була виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Доводи апелянта про те, що контролюючий орган належним чином повідомив платників про зміну рахунків на офіційному сайті, колегія суддів відхиляє, оскільки, як зазначалось вище, помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми відповідного зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений Законом строк, а відтак і для застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Отже, зважаючи на те, що позивачем фактично здійснено необхідні дії для повного та своєчасного виконання свого обов`язку щодо сплати єдиного внеску, колегія суддів вважає, що помилкове зазначення рахунку на який такий платіж здійснюється, не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений строк, а відтак дії останнього, які не містять ознак бездіяльності не можуть бути підставою для застосування штрафу, передбаченого пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції-без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.