Справа № 522/7825/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/7825/18
Головуючий в 1 інстанції: Абухін Р.Д.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.,

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта - Чабан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Руслана Костянтиновича про визнання незаконною та скасування постанови,

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до заступника начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Р. К. (далі - Управління ДАБК) про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №277/17 від 27.06.2017 року, якою її визнано винною за ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема, зазначила, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а саме: невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, адже припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 28.12.2016 року на її адресу не надходив і вона його не отримувала.

Далі, позивачка зазначає, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 24 липня 2017 року (справа №522/1994/17) встановлено обставини, які не повинні доказуватися при розгляді даної справи, а саме відсутність проведення будівельних робіт станом на момент проведення перевірки 28.12.2016 року.

Так, зокрема, позивачка акцентує увагу на тому, що цим судовим рішенням встановлено недоведеність факту проведення нею будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 . Тому, вважає, що прийнятий за результатами такої перевірки припис також не може вважатися законним та обґрунтованим.

Ще однією підставою для скасування спірної постанови позивачка зазначає її прийняття, Управлінням ДАБК, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та належного її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Також позивачка надає докази того, що її двічі Управлінням ДАБК притягнуто до адміністративної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, що заборонено статтею 61 Конституції України. Про це свідчать постанова №277/17 від 27.06.2017 року, яка є спірною у даній справі та постанова від тієї ж дати за №276/17.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав незаконною та скасував спірну постанову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції погодився з доводами позивачки про неможливість виконання вимог припису про зупинення будівельних робіт від 28.12.2016 року, оскільки:

- по-перше, такий припис вона не отримувала;

- по-друге, будівельні роботи на момент його винесення позивачкою не проводилися.

Про те, що будівельні роботи на момент винесення припису від 28.12.2016 року не проводилися, свідчить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.01.2019 року (справа №522/1992/17), яким скасовано постанову відповідача про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП (виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об`єктів IV категорії складності, в редакції станом на момент вчинення вказаного правопорушення).

Також суд першої інстанції вважав, що припис про зупинення будівельних робіт від 28.12.2016 року не містить строку його виконання.

Далі суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що Управління ДАБК, в порушення статті 268 КУпАП, розглянуло справу про адміністративне правопорушення не сповістивши належним чином позивачку про дату, час та місце розгляду такої справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

В апеляційній скарзі Управління ДАБК, не погоджуючись із вказаним рішенням суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи скарги апелянт наполягає на тому, що ОСОБА_1 , у встановлений строк, не виконала вимоги припису про зупинення будівельних робіт від 28.12.2016 року, чим порушила вимоги абз.3 п.14 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» за №553 від 23.05.2011 року (далі - Порядок №553), відповідальність за встановлене правопорушення передбачене ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази щодо сповіщення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, в матеріалах справи наявний лист №01-8/719 від 15.06.2017 року про повідомлення, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 27.06.2017 року об 11:00 год., який ОСОБА_1 отримала 21.06.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник ОСОБА_1 . скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому зазначив про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи викладені в апеляції та просила її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи. Надав клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, у зв`язку з перебуванням у відпустці без збереження заробітної плати.

Колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила слухати справу за відсутності представника позивача, враховуючи терміновість розгляду даної категорії справ.

Фактичні обставини справи.

28.12.2016 року Управлінням ДАБК було проведено позапланову перевірку факту здійснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будівельних робіт з реконструкції мансардного поверху без відповідних дозвільних документів в належній їм квартирах за №№ 3, 7 буд АДРЕСА_1 .

Зазначена будівля за вказаною адресою є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення. Ця будівля занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення (охоронний номер 482/1-Од).

28.12.2016 року за результатами вказаної перевірки суб`єктом владних повноважень складено наступні документи:

- акти перевірки дотримання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідно до яких, встановлено, що під час виїзду на місце за вказаною адресою зафіксовано проведення будівельних робіт, а саме: здійснення реконструкції мансардного поверху та улаштування вхідного вузла без отримання відповідного дозволу;

- протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз.4 п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, відповідальність за які встановлена ч.9 ст.96 КУпАП.

Поряд з вказаними матеріалами, 28.12.2016 року Управління ДАБК склало припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема, виконуються без дозволу на виконання будівельних робіт (а.с.15-17). У даному приписі суб`єкт владних повноважень вимагав від ОСОБА_1 зупинити будівельні роботи з 28.12.2016 року до моменту отримання відповідного дозволу. Також було встановлено строк для виконання цього припису до 28.01.2017 року, шляхом повідомлення про його виконання Управління ДАБК.

У цьому приписі зазначено про відмову позивачки від отримання його примірника.

Відомостей про направлення та отримання позивачкою копії припису від 28.12.2016 року матеріали справи не містять.

10.01.2017 року Управлінням ДАБК, на підставі вказаних матеріалів перевірки, було винесено чотири постанови по справі про адміністративне правопорушення:

- №002/17/15;

- №003/17/16;

- №004/17/18;

- №005/17/17.

Відповідно до цих постанов, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП (в редакції на момент проведення перевірки) та на них накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу по 11 900 грн. (по кожній постанові).

При цьому, постанова Управління ДАБК від 10.01.2017р. №004/17/18 була (окремо від інших 3-х постанов), оскаржена ОСОБА_3 до Приморського районного суду м. Одеси, який постановою від 24 липня 2017 року (справа №522/1994/17) скасував її, як протиправну (а.с.37-40). Дана постанова набрала законної сили.

Суд першої інстанції, приймаючи вказане судове рішення дійшов висновку про відсутність доказів скоєння ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП (в редакції на момент проведення перевірки).

Інші три постанови по справі про адміністративне правопорушення за №№ 002/17/15, 003/17/16, 005/17/17 були також оскаржені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приморського районного суду м. Одеси, який рішенням від 17 січня 2019 року (справа №522/1992/17) також скасував вказані постанови, як протиправні (а.с.152-162). Це рішення суду першої інстанції набрало законної сили, на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року.

При цьому, у вказаних судових рішеннях, суди дійшли висновку, що під час проведення перевірки та складання відповідних матеріалів від 28.12.2016 року (актів, припису, протоколів) посадовою особою Управління ДАБК було порушено процедуру та порядок проведення перевірки.

До того ж, 01 червня 2017 року, на підставі наказу та направлення, з метою перевірки виконання ОСОБА_1 вимог припису від 28.12.2016 року, Управлінням ДАБК проведено позаплановий захід державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкті будівництва за вказаною вище адресою.

За результатами здійсненого заходу, суб`єктом владних повноважень складено наступні документи, які датовані 01.06.2017 року:

- акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в якому встановлено, що ОСОБА_1 не виконала вимоги припису від 28.12.2016 року, чим порушила абз.3 п.14 Порядку №553 (в редакції на момент складання акту), який передбачає що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

- протокол про адміністративне правопорушення, передбачене абз.3 п.14 Порядку №553, відповідальність за яке встановлена ч.1 ст.188-42 КУпАП;

- припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Від отримання копій цих документів позивачка відмовилася, у зв`язку з цим, вони були направлені поштою.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення був призначений на 15.06.2017 року, але не відбувся, у зв`язку з чим перенесений на 27.06.2017 року на 11:00 год.

Позивачка була про це сповіщена листом №01-8/719 від 15.06.2017 року, який був направлений їй поштою та отриманий нею разом з матеріалами перевірки 21.06.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.74-75).

27 червня 2017 року Управління ДАБК розглянуло справу про адміністративне правопорушення та прийняло постанову №277/17, якою, за невиконання вимог припису від 28.12.2016 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн. (а.с.8).

Поряд з цим, матеріали справи містять ідентичну постанову Управління ДАБК від 27 червня 2017 року за №276/17 (а.с.33).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та правова оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції належить змінити, а апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно із визначенням, закріпленим в ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок №553, згідно з п.9 якого встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відповідно до п. п. 16, 17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

За правилами п.19 Порядку №553 припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Абзац 2 та 3 п.21 Порядку №553 передбачає, що у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до ч. 1 ст. 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю -

тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль направлений на дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за обов`язковою участю суб`єкта містобудування або його представника, які будують або збудували об`єкт будівництва.

У разі, зокрема, виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складаються протокол, акт перевірки та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Вказані акт, протокол і припис складаються у присутності суб`єкта містобудування або його представника, який має ознайомитись із протоколом, актом та приписом і отримати їх другий примірник, а у разі відмови суб`єкта містобудування, його представника від підписання акту, протоколу та припису, зазначені документи надсилаються йому поштовим зв`язком.

Також, аналіз викладених норм свідчить про те, що приписи органу державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності є обов`язковими до виконання суб`єктами містобудування, мають містити відомості щодо порядку усунення виявленого порушення, строків усунення порушень або вчинення певних дій/утримання від вчинення певних дій. Отже, особа, яка вчинила порушення містобудівного законодавства має бути обізнана щодо порядку усунення виявленого порушення, строків усунення порушень тощо.

Головним доводом апеляційної скарги є порушення позивачкою вимог абз.3 п.14 Порядку №553, тобто те, що нею не виконано вимоги припису про зупинення будівельних робіт від 28.12.2016 року.

Розглянувши даний довід апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає його таким, що не відповідає обставинам справи, з огляду на таке.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачка відмовилася від отримання припису від 28.12.2016 року, невиконання вимог якого призвело до накладення адміністративного стягнення.

Тобто, припис у день його складання позивачкою отримано не було.

Порядком №553 чітко передбачено, що у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування, в силу вимог ч.2 ст.77 КАС України, до матеріалів справи не надав доказів про отримання ОСОБА_1 припису від 28.12.2016 року.

Позаяк відсутні докази про обізнаність позивачки виконати обов`язкові вимоги припису, є підстави вважати, що рішення суб`єкта владних повноважень є необґрунтованим та не узгоджується з вимогами законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Таким чином, довід апеляційної скарги про порушення позивачкою вимог абз.3 п.14 Порядку №553 не приймається судом апеляційної інстанції, враховуючи її необізнаність про його зміст.

Далі, колегія суддів бажає звернути увагу на обставини, які суд першої інстанції не дослідив та не надав правової оцінки.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 двічі притягнуто до адміністративної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, передбачене ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Це підтверджується спірною постановою №277/17 від 27.06.2017 року та ідентичною постановою від 27.06.2017 року за № 276/17.

Конституція України регламентує, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (стаття 61).

Відповідно до ст.4 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Суд апеляційної інстанції з цього приводу також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка висловлена у рішеннях «Надточій проти України», «Озтюрк проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів» «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно кримінально-правовим за національним правом; колом адресатів та правовими наслідками для адресатів.

Тобто, гарантії, передбачені ст. 4 Протоколу № 7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється державою.

Також слід зауважити, ще однією підставою для скасування спірної постанови є обставини, встановлені рішеннями судів в адміністративній справі, що набрали законної сили.

Такими судовими рішеннями є постанова Приморського районного суду м. Одеси від 24 липня 2017 року (справа №522/1994/17) та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року (справа №522/1992/17).

Даними судовими рішеннями встановлено, що під час проведення перевірки та складання відповідних документів від 28.12.2016 року (актів, припису, протоколів), в тому числі припису від 28.12.2016 року, невиконання вимог якого призвело до накладення адміністративного стягнення в межах спірних правовідносин, посадовою особою Управління ДАБК було порушено процедуру та порядок проведення перевірки.

Враховуючи це, припис від 28.12.2016 року також слід вважати прийнятим з порушенням вимог містобудівного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

До того ж, цими судовими рішеннями спростовується довід апеляційної скарги про те, що, на момент проведення перевірки 28.12.2016 року, проводилися будівельні роботи, оскільки судами встановлено відсутність їх проведення.

Переходячи до підстав, які свідчать про зміну судового рішення слід зазначити наступне.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що припис про зупинення будівельних робіт від 28.12.2016 року не містить строку його виконання, оскільки у даному приписі вказано (далі мовою оригінала):

«Про виконання припису вимагаю повідомити Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до 28.01.2017 року за адресою: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського , 6 , 3 поверх, каб. 321 ».

Далі колегія суддів бажає зазначити, що суд першої інстанції дійшов також помилкового висновку про неповідомлення суб`єктом владних повноважень ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, в матеріалах справи наявний лист №01-8/719 від 15.06.2017 року, який містить повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 27.06.2017 року об 11:00 год. Даний лист було отримано позивачкою 21.06.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У свою чергу, посилання позивачки на те, що підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення їй не належить не підтверджено належними доказами, а тому судом апеляційної інстанції не приймається.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про належне сповіщення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Ще однією підставою, яка свідчить про необхідність змінити рішення суду першої інстанції є те, що вимога позивачки, яка задоволена судом, а саме: в частині визнання незаконною постанови по справі про адміністративне правопорушення є такою, що не підлягає задоволенню, адже це не узгоджується з приписами статті 286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, п.3 ч.3 ст. 286 КАС України передбачає повноваження суду при розгляді такої категорії справ скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких умов, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для скасування спірної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду, відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, належить змінити, оскільки судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права, що не призвело до неправильного вирішення справи по суті спору.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273 - 277, 282 - 286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Суд апеляційної інстанції не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки учасники справи звільнені від сплати судового збору по даній категорії справ, на підставі частини 3 статті 288 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2019 року - змінити.

Мотивувальну частину рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2019 року викласти в редакції даної постанови суду апеляційної інстанції.

Резолютивну частину рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2019 року викласти в наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Руслана Костянтиновича про визнання незаконною та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №277/17 від 27.06.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 28.11.2019 року.