Справа № 160/5606/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/5606/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Баранник Н.П., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року (головуючий суддя Златін С.В.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з адміністративним позовом до адміністративного суду до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не повернення йому грошових коштів у сумі 220 000 грн. та 1500 доларів США, які були арештовані згідно ухвали слідчого судді Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в межах кримінального провадження від 22.07.2016 року та розміщені на депозитних рахунках Головного управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Дніпропетровській області та

- стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 220 000 грн. та 1500 доларів США, які були арештовані згідно ухвали слідчого судді Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в межах кримінального провадження від 22.07.2016 року та розміщені на депозитних рахунках Головного управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Дніпропетровській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відмовляється виконати ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 11.09.2018 року у справі № 193/1754/16-к, якою скасовано арешт, накладений 22.07.2016 року ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в межах кримінального провадження, зареєстрованого у ЄРДР за № 0000112 від 24.02.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 306, ч.2 ст. 307 КК України, а саме: в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 220 000 грн. та 1500 доларів США та зобов`язано Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Дніпропетровській області повернути готівку, яка перебуває на депозитному рахунку, що належить позивачу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі (а.с. 2-5). Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а повинна вирішуватися місцевим загальним судом в порядку КПК України, оскільки спір, який виник між сторонами з приводу бездіяльності органів поліції щодо невиконання ухвали слідчого судді підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

До суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що спір, який виник між сторонами з приводу бездіяльності органів поліції щодо невиконання ухвали слідчого судді підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства.

Колегія суддів апеляційної інстанції з даним висновком суду першої інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (частина третя статті 124 Основного Закону).

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пункти 1-3 частини першої статті 4 КАС адміністративною справою визначають переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; а адміністративним судом - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (пункт 2 частини другої статті 19 КАС).

Завданнями кримінального провадження відповідно до частини першої статті 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (частина перша статті 1 КПК).

У Рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року № 6рп/2001 роз`яснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому згаданим вище Кодексом, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери. Із цього слідує, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

У Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України вказав, що, здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб`єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ. Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб`єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ. Крім того, імперативний припис пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

При цьому Конституційний Суд України у цій справі вирішив, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб`єктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1666а15.

У межах спірних правовідносин позивач і відповідач діють як учасники кримінального провадження, права і обов`язки яких визначені кримінальним процесуальним законом, тому спір у цій справі не може бути предметом розгляду в адміністративному суді.

Розділом VIII Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 року № 4651/VI передбачений порядок виконання судових рішень, прийнятих в рамках кримінального законодавства, зокрема, статтями 534, 535 КПК передбачені норми щодо порядку виконання судових рішень у кримінальному провадженні та звернення судового рішення до виконання.

Тобто, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що спір, який виник між сторонами з приводу бездіяльності органів поліції щодо невиконання ухвали слідчого судді підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства.

За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у справі було повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 316, 320, 321, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 328 КАС України шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.11.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя Н.П. Баранник