Справа № 826/16917/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів: Парінова А.Б., Собківа Я.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року

у справі № 826/16917/18 (розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження)

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (надалі - позивач, апелянт), з позовом до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі - відповідач), у якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 17 травня 2018 року;

- зобов`язати Відкрите акціонерне товариство "Херсонський бавовняний комбінат" надати усі первинні документи на підтвердження наявності пільг у ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що має необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Під час звернення до відповідача за призначенням пенсії позивачем надано всі необхідні документи, які підтверджують наявність стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. Проте, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві листом від 07 березня 2018 року №1948/17 позивачу відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 через відсутність на момент звернення необхідного пільгового стажу, підтвердженого у встановленому законом порядку. Позивач вважає відмову відповідача протиправною.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Апелянт зазначає, що під час розгляду справи, судом першої інстанції не взято до уваги вимоги пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та безпідставно виключено з числа відповідачів Відкрите акціонерне товариство "Херсонський бавовняний комбінат", який наділений повноваженнями видачі необхідних довідок, надання підтверджуючих документів про пільговий стаж, умови та характер виконання позивачем робіт, що передбачені Списком №2.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подано.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 працювала з 03 листопада 1981 року по 03 червня 1988 року зарядницею батарей на автоматичних ткацьких верстатах повний робочий день, з 14 жовтня 1988 року по 04 червня 1990 року працювала ученицею ткалі повний робочий день та з 10 серпня 1990 року по 13 червня 1991 року працювала ученицею прядильниці повний робочий день на Херсонському бавовняному комбінаті.

Позивач звернулась 08 травня 2018 року до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та надала наявні в неї документи.

Відповідач 07 червня 2018 року повідомив позивача про те, що відповідно до даних, отриманих з трудової книжки позивача, її загальний страховий стаж складає 12 років 5 місяців. В той же час, орган Пенсійного фонду не наділений повноваженням визначати пільговий стаж, оскільки це визначає підприємство, де позивач працювала в шкідливих умовах.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що проаналізувавши законодавство, яким затверджено відповідні Списки №2, які визначають професії, що дають право особам на призначення пенсії на пільгових умовах, суд дійшов висновку, що професії на яких працювала позивач, а саме, зарядниця батарей на автоматичних ткацьких верстатах, учениця ткалі та учениця прядильниці не передбаченні жодним зі Списків №2, а тому у позивача відсутнє право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних в частині.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач не оскаржує рішення першої інстанції в цілому, а виключно оскаржує рішення суду в частині, а отже, в даному випадку, підлягає розгляду частина рішення в якій подано апеляційну скаргу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії та частини 3 статті 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (надалі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV).

Статтею 13 Закону № 1788-ХІІ визначено категорії осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За змістом пункту «є» статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Отже, робота на виробництві та за професією, зазначеними в пункту «є» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, на підставі закону відокремлена в окрему категорію робіт та професій серед восьми інших, передбачених статтею 13 Закону № 1788-ХІІ, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У період роботи позивача професія «ткаля» була зазначена у Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям підприємств текстильної промисловості право на отримання пенсії по старості після досягнення 50 років і при стажі роботи в цих професіях не менше 20 років, затвердженому Постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1021, у розділі «бавовняне, ватне, льняне, вовняне, шовкове, конопле-джутове, трикотажне, текстильно-галантерейне і валяльно-повстяне виробництво, текстильні цехи у виробництвах штучного і синтетичного волокна». А після прийняття Закону № 1788-ХІІ - у Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583.

Згідно з положеннями статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Сутнісний, нормативний, цільовий підхід до розуміння положень пункту «є» статті 13 Закону № 1788-ХІІ в поєднанні із наведеними вище нормами дає підстави вважати, що призначення пільгової пенсії робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, залежить від наявності підстав та умов, передбачених саме цією нормою права, і не пов`язано з законодавчими передумовами, встановленими для інших категорій осіб, визначених статтею 13 цього Закону, які мають право на пільгову пенсію, але за умов і в порядку, передбачених окремо для кожної категорії таких осіб.

Тобто, для призначення пенсії за пунктом «є» статті 13 Закону № 1788-ХІІ особа мала бути робітницею не будь-якого текстильного виробництва, а текстильного виробництва за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, бути зайнятою (працювати) на верстатах і машинах, мати відповідні стаж роботи та вік.

Трудовий стаж для призначення пільгової пенсії на підставі цього пункту підтверджується відповідно до положень Порядку з урахуванням тривалості, складу, режиму і порядку обліку робочого часу для робітниць текстильного виробництва. Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Нормативні положення щодо обліку, тривалості чи режиму робочого часу, як-от перебування на роботі повний/неповний робочий день (наприклад, як це визначено пунктами «а», «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ), застосування яких приписано до інших категорій осіб, перелік яких наведений у статті 13 цього Закону, до осіб, які заявлять про право на пенсії за пунктом «є» статті 13 зазначеного Закону, не повинні застосовуватися.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується позивачем, що на підтвердження наявності пільгового стажу, позивачем до органу Пенсійного фонду було надано, разом з заявою, копію трудової книжки на 2 аркушах.

В трудовій книжці позивача наявні наступні записи про місце та посади на яких працювала остання: з 31 листопада 1981 року по 04 червня 1988 року - працювала зарядницею батарей по 3 розряду в 2-ому ткацькому цеху; з 06 липня 1988 року по 23 серпня 1988 року - працювала в дитячому садку №2 помічницею виховательки; з 14 жовтня 1988 року по 12 лютого 1990 року - працювала ученицею ткалі; з 10 серпня 1990 року по 14 червня 1991 року - працювала ученицею прядильниці; з 14 червня 1991 року по 01 лютого 1994 року - працювала транспортувальником по 2 розряду; з 04 вересня 2002 року по 02 січня 2003 року - працювала на посаді комірника; з 01 вересня 2003 року по 06 вересня 2004 року - працювала на посаді офіціантки; з 01 серпня 2005 року по 31 травня 2006 року - працювала на посаді офіціантки; з 06 липня 2006 року по 03 квітня 2009 року - працювала на посаді сторожа; з 04 квітня 2017 року по 10 квітня 2017 року - працювала на посаді продавщиці продовольчих товарів; з 25 травня 2017 року по теперішній час працює на посаді сторожа.

Отже, стаж роботи позивача за професією ткалі в період: з 31 листопада 1981 року по 04 червня 1988 року; з 14 жовтня 1988 року по 12 лютого 1990 року; з 10 серпня 1990 року по 14 червня 1991 року, підтверджено трудовою книжкою та довідкою ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" та стаж за Списком №2 становить 12 років 5 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на те, що саме на ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" покладено обов`язок в частині визначення спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки органом, який наділений правом визначати наявність стажу для призначення відповідної пенсії, є органи Пенсійного фонду України, а не ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат".

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22 травня 2018 року по справі №607/6447/17-а, від 16 травня 2019 року по справі №607/15077/16-а.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не підтверджено документально про наявність стажу (20 років) роботи у тяжких умовах, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та`` може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.ст 329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: А.Б. Парінов

Я.М. Собків