Справа № 953/19279/19
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора рядового поліції роти №4 батальйону №1 УПП в Харківській області Саврук Аліни Іванівни, третя особа - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить постанову серії ЕАК №1544069 від 21.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена відповідачем визнати незаконною, та скасувати її. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. 21.09.2019 року о 23 год. 19 хв. за адресою: м. Харків, вул. Амосова, буд. 30, відповідачем було винесено постанову серії ЕАК №1544069 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ, став учасником ДТП, та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 ПДР України З вказаною постановою позивач не згоден, оскільки дійсно 21.09.2019 року, водій ОСОБА_1 став учасником ДТП, та у зв`язку з ДТП були викликані поліцейські. Прибувши на місце ДТП поліцейські, поспілкувавшись спочатку з іншим водієм - учасником ДТП, не допитавши позивача, не вислухавши його пояснень та доводів почали складати протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №174044 відносно ОСОБА_1 . Позивач намагався пояснити поліцейським, що він є потерпілим, а не винуватцем ДТП, однак поліцейські почали вимагати відповідні документи у водія, щоб скласти протокол. Позивач зрозумівши, все надав поліцейським реєстраційні документи на транспортний засіб, водійське посвідчення відповідної категорії, та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потім, позивач підписав складені документи, та звернувся за правовою допомогою до адвоката. Дана постанова не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки у позивача наявний протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №174044 від 21.09.2019р. складений о 22 год. 00 хв., за годину до винесення постанови, в якому зазначено, що у позивача було вилучене водійське посвідчення, а замість нього видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тому протокол спростовує твердження поліцейського щодо керування транспортним засобом без посвідчення водія. У вказаній постанові, не вірно зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення, а саме ДТП сталося по вул. Амосова, поблизу буд. 21, не зазначено підпункт ПДР який порушив позивач, та ніякого правопорушення позивач не скоював, оскільки на момент складання адміністративного матеріалу у позивача було наявне водійське посвідчення. Також постанова незаконно була винесена на місці вчинення правопорушення, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися юридичною допомогою, також доказів вчиненого правопорушення надано не було.

Відповідач та третя особа не скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило. Позивач в своєму позові просить розглянути справу без своєї участі, позов просить задовольнити.

Статтею 268 КАС України встановлено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення

тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2019 року вказана справа була розподілена судді Зуб Г.А.

Ухвалою судді від 03.10.2019 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку для усунення недоліків, які усунені позивачем 11.10.2019 року.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2019 року вказану справу було прийнято до розгляду, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження, та витребувано у відповідача відео-фіксацію вчиненого правопорушення.

Відповідно до змісту постанови, 21.09.2019 року о 20:50год. в м. Харків, вул. Амосова, 30-В, водій, керуючи ТЗ, став учасником ДТП, та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п. 2.1.ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн.

Позивач не погодився з вказаною постановою, а тому звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Положеннями ч.1 ст.126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 2.1 ПДР передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вказані норми суд прийшов до висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ч. 1 ст. 126 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення без складення протоколу, що в повній мірі спростовують доводить позивача про порушення його прав в цій частині.

За приписами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Як встановлено під час судового розгляду, 21.09.2019 року сталась ДТП за участю автомобілю позивача, внаслідок чого було складено у відношенні позивача протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, а тому у поліцейських наявні були підстави вимагати у водія пред`явити документи передбачені п. 2.1 ПДР України.

За змістом статті 31 Закону "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

До суду надано було відеозапис, на якому зафіксовано, що дійсно позивач скоїв вказане в оскаржуваній постанові правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Надаючи правову оцінку даного відеозапису, суд наголошує на тому, що із переглянутого відео встановлений факт порушення позивачем ПДР, а саме позивачем дійсно спочатку не було пред`явлено посвідчення водія поліцейському, що підтверджується відео-записом, та він спочатку каже, що вони в нього загубилися, потім що вони випали, а пізніше після початку розгляду справи вони були пред`явлені, що спростовуює також доводи, що спочатку посвідчення водія було вилучене, а потім наданий тимчасовий дозвіл, а в подальшому складено оскаржувану постанову, а доводи позивача, що йому не надано скористатися правовою допомогою, та незазначено підпункт порушення ПДР не спростовують наявності вчинення позивачем правопорушення. А тому суд вважає, що наданий до суду відеозапис, в якому зафіксований момент правопорушення є належним та допустимим доказом згідно ст. 73 - 74 КАС України. Посилання позивача, що він є не винний у здійсненій ДТП взагалі не підлягає ніякій оцінки, оскільки цьому твердженню надасть оцінку суд, в провадженні якого буде знаходитись вказаний адміністративний матеріал. А тому, враховуючи, вимоги ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію», відповідач мав право вимагати у позивача посвідчення водія, оскільки за його участю трапилась ДТП.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення від 21.09.2019 року відповідає вимогам статті 283 КпАП України, стягнення накладено у межах санкції відповідної статті.

Надані доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови спростовуються самими матеріалами справи та наданим відеозаписом. А посилання щодо порушення вимоги відповідачем процедури розгляду справи, а саме ігнорування порядку встановленого ст. ст. 278,279 КУпАП взагалі в судовому засіданні нічим не підтверджені.

Позивачем не надано будь-яких доказів, які б обгрунтовували його доводи, крім посилань на норми КУпАП в своєму позові.

Вина позивача у правопорушенні доведена зазначеними письмовими доказами та наданим відеозаписом. Поставити під сумнів об`єктивність відповідача- суб`єкта владних повноважень, у суду підстав немає. Окрім цього, факт вчинення позивачем правопорушення зафіксований у встановленому законом порядку і доведений відповідачем належними та допустимими доказами. На підставі встановлених судом обставин справи, наведених положень законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, досліджених під час розгляду справи доказів, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без задоволення, та залишення оскаржуваної постанови без змін.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора рядового поліції роти №4 батальйону №1 УПП в Харківській області Саврук Аліни Іванівни, третя особа - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1544069 від 21.09.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28 листопада 2019 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ