Справа № 1.380.2019.005138
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.005138
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.,

за участю : позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Будки І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить : визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2019 року №1158 «Про результати службового розслідування за фактом порушення розпорядку дня капітаном ОСОБА_2 ».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2019 року №1158 «Про результати службового розслідування за фактом порушення розпорядку дня капітаном ОСОБА_2 » винесено протиправно, оскільки 03.07.2019 він складав бюджету та фінансову звітність за перше півріччя 2019 року (ІІ квартал), тому був відсутній на шикуванні особового складу. Вважає, що він не самоусувався від виконання вимог розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018 №2180, такий до нього не доводився та відповідно до наказу Міністерства оборони України від 19.12.2014 №905, вказівки Департаменту фінансів Міністерства оборони від 11.06.2019 №248/4531 (пункт 4) під час складання фінансової та бюджетної звітності посадових осіб фінансово-економічної служби забороняється залучати до виконання завдань, не пов`язаних із функціональними обов`язками. Дана вказівка містить в матеріалах службового розслідування з резолюцією командира військової частини НОМЕР_1 «начальнику фінансово-економічної служби-до керівництва», тобто командиру частини НОМЕР_1 були відомі вимоги наказу Міністерства оборони України та вказівки вищого керівництва, однак таке не врахувалось при накладенні дисциплінарного стягнення. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на адміністративний позов. В обґрунтування якого зазначив, що розвід особового складу відноситься до загальних військових обов`язків, виконання котрих покладено на весь особовий склад військової частини. Зазначає, що у разі необхідності складання фінансової звітності, ОСОБА_1 зобов`язаний повідомити про це своєму безпосередньому начальникові щодо можливості бути відсутнім в розводі особового складу, однак останній не повідоми про таку необхідність. Враховуючи вищенаведене, капітан ОСОБА_1 являючись військовослужбовцем, грубо порушив вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018 №1280 «Про організацію служби військ і бойового навчання у військовій частині НОМЕР_1 в 2019 році», відповідно був притягнутий до відповідальності. Відтак, вважає позовні вимоги безпідставними та такими що не підлягають до задоволення.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач в своєму відзиві не пояснив, що таке розвід особового складу на плацу військової частини, чим цей захід передбачено. Відповідно до статтей 288-290 статуту внутрішньо служби розвід особового складу у визначеному місці, в даному випадку це плац військової частини, проводиться виключно для військовослужбовців, які заступають в добовий наряд.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві та додаткових поясненнях, просив такі задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив повністю, з підстав викладених у відзиві, просили відмовити в задоволенні таких.

Заслухавши думку позивача та представника відповідача, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що капітан ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . З 28 лютого 2015 року на посаді заступника помічника командира з фінансово-економічної роботи-начальника служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2019 № 1120 командиром військової частини НОМЕР_1 призначено службове розслідування за фактом порушення розпорядку дня капітаном ОСОБА_3 .

Згідно акту службового розслідування встановлено, що на ранковому шикуванні 03.07.2019 було виявлено відсутність тимчасово виконуючого обов`язки помічника командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи-начальника фінансово-економічної служби капітана ОСОБА_1 .

З усних пояснень керівного складу управління військової частини НОМЕР_1 стало відомо, що капітан ОСОБА_1 перебував на території військової частини, проте на ранкове шикування особового складу не прийшов. Командування військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_4 про причини своєї відсутності не попереджав.

З пояснень тимчасово виконуючого обов`язки помічника командира з фінансово-економічної роботи начальника служби капітана Ю.Дзундзи було встановлено, що 03.07.2019 він перебував на робочому місці та здійснював роботу щодо складання фінансової та бюджетної звітності за військову частину НОМЕР_1 (перше півріччя 2019) та не заперечує факту його відсутності на шикуванні 03.07.2019.

Своїми діями капітан ОСОБА_5 порушив вимоги статей 12,14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та вимоги наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018 №2180 «Про організацію служби військ і бойового навчання у військовій частині НОМЕР_1 в 2019 році», порушивши розпорядок дня у військовій частині.

На підставі акту службового розслідування, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2019 №1158 «Про результати службового розслідування за фактом порушення розпорядку дня капітаном Ю.Дзундзою», йому оголошеного догану.

Позивач не погодився з вищевказаним наказом, звернувся до суду за захистом своїх прав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), та Законом України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби).

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтями 83 - 86 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 Розділу III Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13.12.2017 за № 1503/31371 (далі - Порядок) рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку №608 виконавською дисципліною є належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями функціональних обов`язків (посадових інструкцій), наказів Міністерства оборони України, доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин).

Службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 встановлено предмет службового розслідування. Розслідуванням повинно бути встановлено, зокрема: конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причинний зв`язок між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вину військовослужбовця; причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення.

Згідно з п.1, 8, 11 розділу ІІІ Порядку №608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. До участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Пунктом 1 розділу IV Порядку №608 визначено, що особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані, крім іншого, дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення.

На підставі п.п. 1-4 розділу VI Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу (п. 2 розд. VI Порядку №608).

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що притягненню військовослужбовця до відповідальності повинне передувати проведення службового розслідування, у ході якого встановлюються обставини, зазначені у пункті 3 Розд. ІІ Порядку №608.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2019 № 1120 командиром військової частини НОМЕР_1 призначено службове розслідування за фактом порушення розпорядку дня капітаном ОСОБА_3 .

Згідно акту службового розслідування встановлено, що на ранковому шикуванні 03.07.2019 було виявлено відсутність тимчасово виконуючого обов`язки помічника командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи-начальника фінансово-економічної служби капітана ОСОБА_1 .

З усних пояснень керівного складу управління військової частини НОМЕР_1 стало відомо, що капітан ОСОБА_1 перебував на території військової частини, проте на ранкове шикування особового складу не прийшов. Командування військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_4 про причини своєї відсутності не попереджав.

Згідно пояснень ОСОБА_1 наданих під час проведення службового розслідування, останній зазначив, що 03.07.2019 складав бюджетну та фінансову звітності за перше півріччя 2019 року (ІІ квартал), тому був відсутній на шикуванні особового складу. Вважає, що не самоусувався від виконання вимог розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018 №2180, так як він не доводився до нього та відповідно до наказу Міністерства оборони України від 19.12.2014 №905, вказівки Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 11.06.2019 №248/4531 (пункт 4) під час складання фінансової та бюджетної звітності посадових осіб фінансово-економічної служби забороняється залучати до виконання завдань, не пов`язаних із функціональними обов`язками.

Крім цього, загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №548-ХІV.

Відповідно до статті 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Збройні Сили України - військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.

Згідно статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Згідно до статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що дисциплінарне стягнення накладено за те, що 03 липня 2019 року під час здійснення ранкового шикування, передбаченого розпорядком дня було виявлено відсутність у строю тимчасово виконуючого обов`язки помічника командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи-начальника фінансово-економічної служби капітана ОСОБА_1 , про що було подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що відповідно до наказу Міністерства оборони України від 19.12.2014 року №905 та вказівки Департаменту фінансів МОУ від 11.06.2019 №248/4531 під час складання фінансової та бюджетної звітності забороняється залучати особовий склад фінансової служби до завдань, не пов`язаних із виконанням функціональних обов`язків.

Дана вказівка знаходиться в матеріалах службового розслідування з резолюцією командира військової частини НОМЕР_1 «Начальнику фінансово-економічної служби-до керівництва», однак така не була взята до уваги при застосуванні дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 .

Твердження відповідача, що позивачем порушено вимоги ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України судом не беруться до уваги, оскільки позивач , як посадова особа фінансово-економічної служби виконував свої функціональні обов`язки (складення фінансової та бюджетної звітності ІІ квартал), про що зафіксовано в ході проведення службового розслідування.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно винесено наказ від 12.07.2019 року №1158 «Про результати службового розслідування за фактом порушення розпорядку дня капітаном Ю.Дзундою».

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки під час службового розслідування не були встановлені всі обставини, що передували дисциплінарному стягненню.

Позивач звільнений від сплати судового збору згідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як військовослужбовець за подання позову, пов`язаного з виконанням військового обов`язку.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ Перехідні положення КАС України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2019 року №1158 «Про результати службового розслідування за фактом порушення розпорядку дня капітаном Ю.Дзундзою».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02 грудня 2019 року.

Суддя Гулкевич І.З.