Справа № 640/11866/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 листопада 2019 року № 640/11866/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного державного виконавця Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойки Людмили Романівни (протокольною ухвалою від 15.08.2019 року замінено відповідача на Солом`янський районний відділ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2019 року ВП №59279343.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідачем винесено оскаржувану постанову з порушенням вимог ст.ст.536, 535, 533 Митного кодексу України, ст.303 КУпАП, п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме порушено строк звернення до виконання постанови у справі про порушення митних правил.

Ухвалою суду від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду на 15.08.2019 року. Запропоновано відповідачу подати до суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача. Зобов`язано Солом`янський районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали, надати суду належним чином завірені матеріали виконавчого провадження №59279343.

У судовому засіданні 29.08.2019 року, за відсутності заперечень з боку сторін, суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Обставини, встановлені судом.

04.03.2016 року старшим державним інспектором поста « Нові Яриловичі» ВМО №2 Чернігівської митниці ДФС Потоцьким К.М. було складено відносно позивача протокол про порушення митних правил №0109/10203/16, яким було встановлено наявність ознак порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України.

30.03.2016 року заступником начальника Чернігівської митниці ДФС Литвиненком В.В. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0109/10203/16, якою позивача визнано винним у порушенні митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1439554,98 грн.

За результатом оскарження даної постанови, постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.11.2016 року у справі №760/6639/16-а у задоволенні позову відмовлено.

05.06.2019 року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойкою Л.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59279343 з примусового виконання постанови №0109/10203/16 від 30.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у сумі 1439554,98 грн.

Вважаючи вказану постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 535 Митного кодексу України орган доходів і зборів, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, виконує її самостійно або через державного виконавця.

Частина перша цієї ж статті встановлює, що постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу.

При цьому, статтею 537 Митного кодексу України встановлено, що контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил здійснюється органом доходів і зборів, який виніс постанову.

Водночас, давність виконання постанови органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил визначена статтею 536 Митного кодексу України, якою визначено, що не підлягає виконанню постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Крім того, відповідно до ст.303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Статтею 533 Митного кодексу України установлено, що подання скарги (адміністративного позову) зупиняє виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду скарги (адміністративного позову).

Відповідно до статті 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Вищезазначене дає підстави для висновку про те, що норми Кодексу України про адміністративні правопорушення поширюють свою дію на правовідносини, що стосуються провадження у справах про порушення митних правил, але тільки в тій частині, яка не врегульована нормами Митного кодексу України.

Суд дійшов до висновку, що початком перебігу тримісячного строку давності звернення до стягнення виконавчого документа - постанови Чернігівської митниці ДФС від 30.03.2016 року №0109/10203/16 є 22.11.2016 року, тобто дата прийняття постанови Солом`янського районного суду міста Києва у справі №760/6639/16-а у спорі щодо оскарження рішення контролюючого органу, тому саме з цієї дати слід відраховувати тримісячний строк передбачений ст.536 Митного кодексу України та ст. 303 КУпАП, кінцевий термін для пред`явлення - 23.02.2017 року.

Разом із тим, виконавче провадження відкрито лише 05.06.2019 року, тобто із значним порушенням встановленого строку.

За таких обставин, постанова Чернігівської митниці ДФС №0109/10203/16 від 30.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у сумі 1439554,98 грн, направлена на виконання до державної виконавчої служби лише 21.05.2016 року, тобто з порушенням вимог ст. 536 МК України, як наслідок, державний виконавець, отримавши вказану постанову, повинен був відмовити у прийнятті її до виконання у зв`язку з пропуском строку.

При цьому, доказів щодо направлення постанови Чернігівської митниці ДФС №0109/10203/16 від 30.03.2016 року до державної виконавчої служби раніше та у встановлений законодавством строк надано не було.

Крім того, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, аналізуючи рішення суб`єкта владних повноважень в розрізі положень ст.2 КАС України дійшов до висновку, що оскаржуване рішення прийнято не на підставі, не у межах та не у спосіб визначений законодавством, а також без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає, що судові витрати підлягають стягненню шляхом їх безспірного списання з рахунків відповідача.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 05.06.2019 року ВП №59279343 про відкриття виконавчого провадження.

Стягнути судові витрати в сумі 9605,00 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом їх безспірного списання з рахунків Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 76-А, ).

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 287 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до частини першої статті 272 КАС України, судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 76-А, )

Суддя В.І. Келеберда