Справа № 127/20172/18
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/20172/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сичук М.М.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

28 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2019 року позивач звернулася до суду із заявою про роз`яснення рішення суду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови.

Заява мотивована тим, що 01 жовтня 2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області прийнято постанову по справі № 27/20172/18, якою позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про накладення штрафу, а також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 4565,40 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили та не оскаржувалося сторонами.

У встановленому порядку позивач звернулася до управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області з відповідною заявою про стягнення коштів та виданим судом виконавчим листом.

Однак, листом № 2357/0432 від 19 грудня 2018 року управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області повернуло виконавчий документ без виконання, зазначивши, що Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради немає відкритих рахунків у казначействі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2019 року, залишеною в силі постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2018 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено повністю.

Заявник зазначає, що відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2019 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду встановлено, що відповідач не є юридичною особою та не має власних відкритих рахунків у казначействі, тоді як Державна архітектурно-будівельна інспекція України є юридичною особою публічного права, має печатку та власні рахунки в органах казначейства.

У зв`язку з вищенаведеним заявник звернулася до суду та просила роз`яснити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2018 року № 127/20172/18 в частині: стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державного архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 528 (п`ятсот двадцять вісім) гривень 60 копійок, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, витрати на прибуття представника позивача у судове засідання в інший населений пункт у розмірі 332 (триста тридцять дві) гривні 00 копійок, а саме вказати яким чином має бути виконане судове рішення в цій частині.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2018 року відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

15 листопада 2019 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності та її представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

У пункті 19 постанови "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20 травня 2013 року № 7 Пленум Верховного Суду України зазначає, що роз`яснення судового рішення можливо тоді, коли воно є незрозумілим. Поставлені у заяві питання розглядаються тільки судом, який ухвалив судове рішення. За правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і ухвалення додаткового рішення цим же судом.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.

Таким чином, процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону виходить, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Виходячи з викладеного, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі 823/361/18.

Дослідивши зміст мотивувальної та резолютивної частини постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2018 року, колегією суддів встановлено, що вказане рішення є зрозумілим, труднощів в розумінні не викликає, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення не потребує, а резолютивна частина судового рішення повністю узгоджується з вимогами статті 246 КАС України та містить усі необхідні складові та реквізити.

З урахуванням вищезазначеного, заява позивача про роз`яснення постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2018 року є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, оскільки судове рішення в частині, яку просить роз`яснити позивач, є зрозумілим, а також враховуючи, що заявник звернувся до суду із заявою про роз`яснення саме через незгоду із характером його виконання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для роз`яснення судового рішення та задоволення заяви.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Ватаманюк Р.В.