Справа № 607/23117/19
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2019 Справа №607/23117/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

за участі секретаря судового засідання Лобач І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Лобач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській областіДепартаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 539197 від 20 вересня 2019 року та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 539197 від 20 вересня 2019 року та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно постанови, яку він оскаржує, 12 серпня 2019 року об 11 год. 25 хв. в смт. Велика Березовиця, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому рухався зі швидкістю 77 км/год. при дозволеній 50 км/год., чим порушив п. 12.4 та 12.9б) ПДР. Позивач зазначає, що він, як водій, відзначається особливою уважністю та беззастережно дотримується всіх правил дорожнього руху, тому вважає, що вказана постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубим порушенням чинного законодавства. Знак в`їзду в смт. Велика Березовиця погано бачиться навіть з 30-40 метрів у світлу пору доби, ніяким чином не дублюється. Його частково перекривають гілки та знак, що вказує напрямки руху по смугах, також попереду нього встановлено опору лінії електропередач. Для підтвердження факту порушення правил дорожнього руху позивач попросив працівника патрульної поліції продемонструвати йому відео, однак позивачу було показано лише фото автомобіля, з якого, на його думку, неможливо встановити водія чи чітко розібрати номер транспортного засобу. Позивачем помічено, що руків`я спецприладу TruCam, яким проводили замір, перемотане ізоляційною стрічкою, а тому ОСОБА_1 висловив сумніви в справності приладу і попросив продемонструвати документи, що засвідчують походження приладу повірки та наявність на ньому усіх необхідних пломб, у чому представник відповідача також відмовив. Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що при заповненні бланку постанови було двічі невірно вказано номер транспортного засобу, відповідач обвів поверх невірних даних нові. Внесенням правок відповідач зробив номер нерозбірливим.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №539197 від 20 вересня 2019 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

17 жовтня 2019 року представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Додаткового зазначила, що з огляду відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського встановлено, що 12 серпня 2019 року поліцейським роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Тихомирським В.В. було подано сигнал про зупинку транспортного засобу. Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.9 б ) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Позивачу повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, після чого позивачу роз`яснено його права, передбачені законодавством. Проведено своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Після розгляду справи позивача ознайомлено із змістом оскаржуваної постанови та надано її копію. В позовній заяві позивач вказує, що знак в`їзду в смт. Велика Березовиця погано видно навіть у світлу пору доби та долучає фото-, відеоматеріали ділянки дороги, на якій розміщений дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту». Ознайомившись з вказаними фото та відеоматеріалами, представником відповідача встановлено, що фото цього дорожнього знаку зроблені з узбіччя дороги, проте з транспортного засобу, який рухається по проїжджій частині дороги чітко проглядається дорожній знак, який інформує про початок населеного пункту. Представник відповідача зазначає, що згідно ДСТУ 4100-2014 знак 5.45 «Початок населеного пункту» і 5.46 «Кінець населеного пункту» потрібно застосовувати для позначення населеного пункту (відповідно початку та кінця), в якому чинні спеціальні вимоги, що регулюють порядок руху в населених пунктах, та встановлювати на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги. На дорогах з однією, двома або трьома смугами для руху в обох напрямках знак 5.46 допускають розміщувати ліворуч, на зворотному боці знака 5.45, призначеного для зустрічного руху. Вищезазначені норми ДСТУ 4100-2014 спростовують доводи позивача про обов`язкове дублювання дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» на протилежному боці дороги. З огляду відеозапису, який долучає позивач до матеріалів справи, встановлено, що автомобіль рухається автодорогою М-19 в напрямку м. Тернопіль, проте перед смт. Велика Березовиця здійснює виїзд на крайню ліву смугу для руху, що є порушенням вимог п. 11.5 та п. 11.11 Правил дорожнього руху України. До матеріалів справи в якості доказу представник відповідача долучає фотознімок, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, водій якого перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, фотознімками приладу ТruСаm, а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора, на якому зафіксована процедура винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

24 жовтня 2019 року судом зареєстровано відповідь позивача ОСОБА_1 на відзив у справі про адміністративне правопорушення, в якій він зазначив, що на відео з приладу ТruСаm чітко зафіксовано порушення вимог чинного законодавства капралом поліції Тихомирським, котрий не повідомив позивачу причин застосування превентивного заходу та не довів до відома, на яких підставах його до позивача застосовано. Також автомобіль ОСОБА_1 неодноразово зупинявся патрульною поліцією у зв`язку з тим фактом, що на номерний знак НОМЕР_1 зареєстровано три дійсних страхових поліси. У роз`ясненнях причин зупинки патрульні стверджували, що державний номерний знак у полісах страховки одинакові, але різні номери кузовів авто, що означає незаконне використання номерного знаку НОМЕР_1 як мінімум двома транспортними засобами. Відтак, якщо з фото приладу ТruСаm неможливо встановити особу водія, відео з приладу відсутнє, а відео з бодікамери фіксує лише факт зупинки, а не порушення, позивач вважає такі докази недостовірними та такими, що ґрунтуються на здогадах та припущеннях. Крім цього у відповіді на відзив ОСОБА_1 посилається на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справах № 607/18099/19 та № 607/9116/19. Також позивач вказує, що відповідач безпідставно інкримінує йому порушення ПДР п. 11.5 та п.11.11, зазначаючи, що виїзд на крайню ліву смугу заборонений, що являється неправдою. Так як в п. 11.5 сказано, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом в населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки), з чого можна зробити висновок, що здійснювати виїзд на крайню ліву смугу, за певних обставин, дозволяється.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши заперечення представника відповідача суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії НК № 539197 від 20 вересня 2019 року, 12 серпня 2019 року об 11 год. 25 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з НОМЕР_1 , на А-19 331 км рухався зі швидкістю 77 км/год. при дозволеній швидкості руху 50 км/год., швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху, чим порушив п.п. 12.4, 12.9б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 12.4. ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно пункту 12.9б ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

В свою чергу, диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення водіями перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В силу ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обставини вчинення цього правопорушення повністю викладені у постанові серії НК № 539197 від 20 вересня 2019 року, яка містить посилання на те, що швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 № TС000764.

Таким чином, постанова відповідає усім вимогам норм чинного законодавства, відповідачем при винесенні постанови про адміністративне правопорушення дотримано положення ст. 280 КУпАП, достеменно встановлено вину позивача у вчиненому правопорушенні, враховуючи, що крім постанови, в якості доказу вини позивача у скоєнні правопорушення надано диск з відео фіксацією з місця події.

Окрім цього з наданих суду роздруківок фотознімків слідує, що на ділянці дороги, де було здійснено адміністративне правопорушення, міститься дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, проходять повірку відповідно до наказу «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями». Згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/12178 від 30 жовтня 2018 року, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка Лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №000764. Дане свідоцтво чинне до 30 жовтня 2019 року, копія долучена до матеріалів справи.

На можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20», виробництва LaserTechnologyInc, вказує і наявність виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 29 липня 2011 року № 285, в якому зазначено, що механізми технічного захисту інформації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 відповідають вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні в обсязі функцій, зазначених у документі «Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam LTІ 20/20». Вимоги з технічного захисту інформації».

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29 серпня 2012 року, він засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam, який зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12.

ОСОБА_1 не заперечував в судовому засіданні того, що керований ним транспортний засіб рухався зі швидкістю 77 км/год., однак покликався на те, що дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» не проглядався і не дублювався, а відтак він не знав про те, що в`їхав у смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області.

Разом з тим, доводи позивача, що він не помітив знак початку населеного пункту, суд вважає необґрунтованими, оскільки у судовому засіданні ці обставини не доведені, надане позивачем відео з реєстратора транспортного засобу, який рухається в напрямку м. Тернополя, та фотографії цього знаку, долучені до відзиву спростовують такі пояснення ОСОБА_1 . Крім того, як вбачається із запису з нагрудного відео реєстратора поліцейського, оглянутого у судовому засіданні, на місці зупинки, позивач не повідомляв інспектору про наявність будь-яких перешкод для огляду при русі його транспортного засобу.

Доводи позивача, щодо невідповідності нормам ДСТУ розташування знаку суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються фотокарткою, долученою до справи, з якої вбачається, що на зустрічній дорозі більше двох смуг для руху, отже відповідно до п. 10.2.4. ДСТУ необхідність розміщення дублюючого знаку на лівому боці дороги відсутня.

Крім того, сам по собі факт візуального несприйняття дорожнього знаку позивачем у певний момент часу не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення ПДР, оскільки є наслідком взаємодії як об`єктивних явищ природи так і суб`єктивних процесів (швидкість сприйняття та аналізу дорожньої обстановки, здатність уважно спостерігати за нею).

Під часу руху транспортного засобу в обов`язки водія не входить з`ясування законності встановлення дорожніх знаків та відповідність їх нормам ДСТУ. Так, згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Крім того, посилання позивача на окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, суд не бере до уваги та зазначає, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови (нерозбірливий номер транспортного засобу), не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Відтак посилання позивача щодо недоведеності його вини у вчиненому адміністративному правопорушенні спростовуються вищевказаними доказами, а обраний ним спосіб захисту звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане не із захистом його порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є наміром на уникнення адміністративної відповідальності. Самі лише заперечення не мають юридичної сили, оскільки свою позицію та невинуватість позивач мав би довести шляхом надання доказів на спростування обставин викладених у оскаржуваній постанові, адже відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом; ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, висновки, яких суд дійшов за результатами розгляду справи, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 539197 від 20 вересня 2019 року та закриття провадження у справі слід відмовити, у зв`язку з тим, що працівником поліції розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено відповідно до приписів чинного законодавства на підставі відповідних доказів про які зазначено в постанові. Доказів, які б спростовували надані відповідачем докази в обґрунтування наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а так само доказів на підтвердження порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення в частині недотримання прав ОСОБА_1 , суду не надано та в судовому засіданні таких не здобуто.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, ст. 122, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 258, 289, ч. 1 ст. 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 539197 від 20 вересня 2019 року та закриття провадження у справі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська