Справа № 640/9955/19
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9955/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року, суддя Скочок Т.О., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністра Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Насалика Ігоря Степановича, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, треті особи: Державне підприємство «Селидіввугілля», ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, визнання протиправними та нечинними наказів,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправними дії Міністра Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Насалика Ігоря Степановича щодо внесення змін до наказу від 18.12.2018 року №646 наказом від 28.05.2019 року №230, у т.ч. щодо призначення ОСОБА_2 головою комісії з реорганізації Державного підприємства «Селидіввугілля»; про визнання протиправним та нечинним наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 18.12.2018 року №646 зі змінами, внесеними наказом від 28.05.2019 року №230, у т.ч. щодо призначення ОСОБА_2 головою комісії з реорганізації Державного підприємства «Селидіввугілля».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії Міністра Міненерговугілля Насалика І.С. щодо внесення змін до Наказу від 18.12.2018 року №646 "Про реорганізацію Державного підприємства "Седіввугілля" іншим наказом - наказом від 28.05.2019 року №230 "Про внесення змін до наказу Міненерговугілля від 18.12.2018 року № 646", а саме: в частині призначення головою комісії з реорганізації Державного підприємства ОСОБА_2. є протиправними, оскільки Міністром при підписанні наказу від 28.05.2019 року №230 протиправно не були враховані норми Господарського кодексу України, а також положення пп. 10.1 і 10.2 п. 10 Статуту Державного підприємства "Селидіввугілля", якими визначаються умови формування складу комісії з припинення (реорганізації) державного підприємства. Зокрема, до складу комісії з припинення (реорганізації) ДП "Селидіввугілля" обов`язково мають входити керівник цього підприємства (генеральний директор/виконуючий його обов`язки), представники трудового колективу (профспілки) та необов`язково представник Міненерговугілля, тоді як ОСОБА_2 на момент його включення згідно Наказу від 28.05.2019 №230 до складу комісії з реорганізації ДП "Селидіввугілля" в якості голови цієї комісії не перебував із Державним підприємством чи/або Міністерством у трудових відносинах. Окрім того, до компетенції Міністра не входять повноваження на призначення комісії з реорганізації ДП та її голови, оскільки відповідно до ч. 3 і 4 ст. 105 Цивільного кодексу України , пп. 16 п. 10, пп. 11 п. 12 Положення про Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №208, статуту ДП "Селидіввугілля", такі повноваження має державний секретар. Отже, призначення головою комісії з реорганізації ДП "Селидіввугілля" ОСОБА_2. здійснено неповноважною посадовою особою Міністерства, а склад комісії з реорганізації Державного підприємства, затверджений Наказом від 28.05.2019 року №230, не можна вважати легітимним.

Рішенням Окружного адміністративного суду м, Києва від 09 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Міністра Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Насалика І.С. щодо підписання наказу від 28.05.2019 року №230 «Про внесення змін до наказу Міненерговугілля» від 18.12.2018 року №646». У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов залишити без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

18.12.2018 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, в особі міністра Насалика Ігоря Степановича, прийнято наказ за №646 "Про реорганізацію Державного підприємства "Селидіввугілля", яким вирішено:

1.Реорганізувати Державне підприємство "Селидіввугілля" (далі - ДП "Селидіввугілля") (адреса: 85400, Донецька область, місто Селидове, вул. К. Маркса, 41, ), шляхом приєднання до Державного підприємства "Національна вугільна компанія" (адреса: 01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 4, ).

2. Утворити комісію з реорганізації ДП "Селидіввугілля" у складі згідно з додатком 1.

3. Затвердити План заходів з реорганізації ДП "Селидіввугілля" згідно з додатком 2.

4. Доручити голові комісії з реорганізації ДП "Селидіввугілля" ОСОБА_2. забезпечити виконання Плану заходів у визначені терміни.

5. Доручити управлінню по роботі з персоналом ( ОСОБА_3 ) попередити керівника ДП "Селидіввугілля" про подальше звільнення, у порядку, передбаченому законодавством.

6. Установити, що Державне підприємство "Національна вугільна компанія" є правонаступником усіх прав та обов`язків ДП "Селидіввугілля".

7. Визнати такими, що втратили чинність, наказ Міненерговугілля від 07.11.2018 року № 557 "Про реорганізацію Державного підприємства "Селидіввугілля" та наказ Міненерговугілля від 30.11.2018 року №609 "Про внесення змін до наказу Міненерговугілля від 07.11.2018 року № 557".

Відповідно до додатку 1 до цього Наказу "Склад комісії з реорганізації ДП "Селивідвугілля", до складу зазначеної Комісії було включено: ОСОБА_2 - в.о. генерального директора ДП, як голову цієї комісії; Бабіча Володимира Миколайовича - голова Селидівської територіальної організації Профспілки працівників вугільної промисловості України; Трифонова Віктора Яковича - голова місцевої організації Незалежної профспілки працівників гірників України м. Селидове, м. Новогродівка.

22.12.2018 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості України прийнято наказ №652 "Про внесення змін до наказу Міненерговугілля від 18.12.2018 року №646", згідно якого до Наказу від 18.12.2018 року №646 "Про реорганізацію Державного підприємства "Селидіввугілля" внесені наступні зміни, шляхом викладення додатку 1 до наказу "Склад комісії з реорганізації ДП "Селидіввугілля" у новій редакції. Зокрема, головою комісії з реорганізації Державного підприємства було призначено ОСОБА_2. без ідентифікації вказаної особи як працівника ДП "Селиддіввугілля".

19.02.2019 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості України прийнято наказ за №61 "Про внесення змін до наказу Міненерговугілля від 18.12.2018 року №646", згідно якого до Наказу від 18.12.2018 року №646 "Про реорганізацію Державного підприємства "Селидіввугілля" були внесені наступні зміни:

1) внести зміни до складу комісії з реорганізації ДП "Селидіввугілля", затвердженої Наказом (далі - Комісія) (додаток 1), шляхом виведення зі складу Комісії: ОСОБА_2 - голову Комісії (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), Кобзаря Дмитра Івановича - директора технічного ДП "Селидіввугілля" (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), та одночасно введення до складу Комісії ОСОБА_1 - директора технічного ДП "Селидіввугілля" (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) та призначення його головою Комісії;

2) у пункті 4 Наказу слова " ОСОБА_2 " замінити словами " ОСОБА_1 ".

В подальшому, 28.05.2019 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості України прийнято наказ за №230 "Про внесення змін до наказу Міненерговугілля від 18.12.2018 року №646", яким до Наказу від 18.12.2018 року №646 "Про реорганізацію Державного підприємства "Селидіввугілля" внесені наступні зміни: виведено зі складу Комісії ОСОБА_1 - заступника технічного директора з протиаварійного захисту та вентиляції ДП "Селидіввугілля", голову комісії (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) та одночасно введено до складу Комісії ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та призначено його головою Комісії.

Наказом Міненерговугілля від 14.06.2019 року №266 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів Міненерговугілля" Наказ від 28.05.2019 року №230, а також низку інших наказів "Про внесення змін до наказу Міненерговугілля від 18.12.2018року № 646" визнано нечинними.

Відповідно до змісту додатку 1 "Склад комісії з реорганізації ДП "Селидіввугілля" до наказу Міненерговугілля від 18.12.2016 року №646 (в останній чинній редакції наказу Міністерства від 21.06.2019 року №269, зі змінами згідно з наказом від 20.09.2019 року №406) визначено наступний склад комісії з реорганізації названого Державного підприємства: голова комісії - ОСОБА_2 (посада за місцем роботи не визначено), члени комісії - Попов Андрій Володимирович (заступник директора з економіки і фінансів ДП "Селидіввугілля"), Расаднікова Наталія Володимирівна (в. о. головного бухгалтера ДП "Селидіввугілля", Демченко Ірина Володимирівна (начальник фінансового відділу ДП "Селидіввугілля"), Бабіч Володимир Миколайович (голова Селидівської територіальної організації Профспілки працівників вугільної промисловості України), Павлов Сергій Іванович (заступник голови місцевої організації Незалежної профспілки працівників гірників України м. Селидове, м. Новогродівка), Кур`єрова Наталія Петрівна (начальник відділу інформаційно-аналітичного забезпечення, організації управління та приватизації ДП "Селидіввугілля").

Згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань актуальними станом на день розгляду судом цієї справи, головою комісії з припинення ДП "Селидіввугілля" значиться ОСОБА_2., а керівником такого підприємства - ОСОБА_1.

Колегія суддів не може погодитись з доводами суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», управління об`єктами державної власності - здійснення КМ України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

За змістом ст. 4 Закону, суб`єктами управління державної власності є міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи.

Відповідно до п. 1, 2 Положення про Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України (Міненерговугілля) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міненерговугілля є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику в електроенергетичному, ядерно-промисловому, вугільно-промисловому, торфодобувному, нафтогазовому та нафтогазопереробному комплексах (далі - паливно-енергетичний комплекс), а також забезпечує формування державної політики у сфері нагляду (контролю) у галузях електроенергетики та теплопостачання.

Міненерговугілля у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, Указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Із Статуту Державного підприємства «Селидіввугілля» вбачається, що воно засноване на державній власності згідно з наказом Мінпаливенерго України від 26 травня 2005 року №237 на належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України ( надалі Уповноважений орган управління) відповідно до Указу Президента України від 09 грудня 2010 року №1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади».

Згідно з п.10 Статуту, припинення діяльності підприємства здійснюється шляхом ліквідації та реорганізації (злиття, приєднання, поділ, перетворення) за рішенням Уповноваженого органу управління або господарського суду згідно із чинним законодавством.

Припинення діяльності підприємства здійснюється комісією з припинення діяльності (ліквідаційною комісією), яка утворюється згідно з рішенням Уповноваженого органу управління. До складу комісії з припинення діяльності (ліквідаційна комісія) входять представники підприємства в особі його органу управління, трудового колективу(профспілок) та можуть входити представники Уповноваженого органу управління.

Отже, згідно Статуту підприємства питання припинення підприємства шляхом ліквідації чи реорганізації вирішується за рішенням Уповноваженого органу управління, у даному випадку Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Статтею 105 ЦК України визначено, що Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Таким чином, виходячи з вимог ст. 105 ЦК України, саме Уповноважений орган управління, а в даному випадку Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, як орган , що прийняв рішення про реорганізацію юридичної особи, призначає комісію з реорганізації юридичної особи, голову комісії або ліквідатора, встановлює порядок і строк заявлення кредиторами вимог до юридичної особи.

Із наказу №646 від 18.12.2018 року вбачається, що саме Уповноважений орган управління - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України прийняв рішення про утворення комісії з реорганізації ДП «Селидіввугілля» у складі згідно з додатком 1: голова комісії - в.о. гендиректора ОСОБА_2., голова Селидівської територіальної профспілки Бабіч В.М., голова місцевої організації незалежної профспілки працівників гірників України Трифонов В.Я.

Відповідно до пп.16 п. 10 Положення про Міністерство енергетики та вугільної промисловості України Міністр утворює, ліквідує, реорганізовує підприємства, установи і організації, що належать до сфери управління Міненерговугілля, затверджує їх положення (статути), здійснює у межах своїх повноважень інші функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери управління Міненерговугілля.

Отже, Міністр Міністерства енергетики та вугільної промисловості України має повноваження видавати та підписувати накази, пов`язані з реорганізацією підприємств державної форми власності та які належать до сфери управління Міненерговугілля, у т. ч. і накази про внесення змін до наказів про реорганізацію Державного підприємства «Селидіввугілля».

Таким чином, колегія суддів вважає помилковими доводи суду першої інстанції щодо протиправності дії Міністра Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Насалика І.С. стосовно підписання наказу №230, оскільки Міністр Міністерства наділений повноваженнями приймати накази щодо внесення змін до виданого ним наказу про реорганізацію державного підприємства та підписувати їх.

Безпідставними є доводи позивача, викладені у позовній заяві, щодо протиправності дії Міністра щодо внесення змін до наказу у т.ч. призначення ОСОБА_2 головою комісії, оскільки до компетенції Міністра входить повноваження щодо видання наказу як керівника як органу, що прийняв рішення про реорганізацію юридичної особи, призначати комісію з реорганізації юридичної особи, голову комісії та як наслідок під час реорганізації у дальшому вносити відповідні зміни до таких наказів.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладені доводи, колегія суддів приходить до висновку, що Міністр Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, приймаючи та підписуючи наказ №230 від 28.05.2019 року діяв на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Щодо протиправності самого наказу №230 від 28.05.2019 року, колегія суддів враховує наступне.

Суд першої інстанції, визнаючи протиправним наказ №230 зазначив, що відповідач не дотримався вимог чинного законодавства щодо формування комісії з реорганізації ДП «Селидіввугілля», оскільки до складу комісії не було включено представника ДП «Селидіввугілля». Такої ж позиції дотримується позивач у поданій ним позовній заяві.

Із наказу №230 від 28.05.2019 року вбачається, що до складу комісії з реорганізації ДП «Селидіввугілля» було введено ОСОБА_2 та виведено ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28.05.2019 року, наданого на запит суду першої інстанції (а.с.46) керівником ДП «Селидіввугілля» значиться Пахомов С.А. , а ОСОБА_1 - голова комісії з припинення або ліквідатор.

Колегія суддів зазначає, що жодна норма закону не визначає обов`язку Уповноваженого органу під час видання наказу про створення ліквідаційної комісії з реорганізації державного підприємства чи під час видання наказу про зміну членів або ж голови комісії в обов`язковому порядку призначати голову ліквідаційної комісії чи її члена з числа керівництва такого підприємства.

Посилання на п.10 Статуту, колегія суддів вважає помилковим, оскільки Статут підприємства стосується діяльності самого державного підприємства і не може визначати діяльність Міністерства як Уповноваженого органу щодо порядку призначення комісії з реорганізації та зобов`язувати в обов`язковому порядку призначати головою комісії керівництво такого підприємства.

Відповідно до п.10 Статуту підприємства, що затверджений Міністром енергетики та вугільної промисловості, припинення діяльності підприємства здійснюється комісією з припинення діяльності (ліквідаційною комісією), яка утворюється згідно з рішенням Уповноваженого органу управління. До складу комісії з припинення діяльності (ліквідаційна комісія) входять представники підприємства в особі його органу управління, трудового колективу(профспілок) та можуть входити представники Уповноваженого органу управління.

Зазначений пункт 10 Статуту підприємства ніяким чином не впливає на діяльність Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, оскільки останнє діє на підставі законів та відповідного Положення, а не відповідно до Статуту ДП «Селидіввугілля».

Крім того, пункт 10 Статуту, щодо входження до складу комісії представників підприємства в особі його органу управління, трудового колективу(профспілок), не носить обов`язкового характеру.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на інші накази, якими у подальшому вносились зміни до наказу №646 від 18.12.2918 року та у яких значиться в комісії керівництво підприємства, колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки, у даному спорі суд вирішує спір , який стосується саме наказу №230, який прийнято 28.05.2019 року, на предмет його відповідності нормам чинного законодавства України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції щодо протиправності наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №230 від 28 травня 2019 року, оскільки він прийнятий з дотриманням вимог чинного законодавства України, а тому в цій частині судове рішення також підлягає скасуванню.

Судова колегія не бере до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на прийняття судом до уваги недостовірний доказ, наданий позивачем, оскільки відповідачем не вказано, який саме доказ є недостовірним та не надає доказів, які б підтверджували таку недостовірність.

Окрім того, колегія суддів враховує, що відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №266 від 14.06.2019 року наказ №230 від 28.05.2019 року визнано таким, що втратив чинність (а.с.116). Тобто наказ було визнано нечинним до ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

З урахуванням вищевикладених доводів та встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції щодо визнання протиправності дій Міністра енергетики та вугільної промисловості України стосовно підписання наказу та про визнання наказу №230 від 28.05.2019 року нечинним, а тому рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2019 року підлягає скасуванню.

Безпідставними є доводи позивача, викладені у позовній заяві, а тому позовні вимоги в частині, в якій суд першої інстанції відмовив в задоволенні позвоних вимог, також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процессуального права.

Оскільки рішення судом прийнято з помилковим застосування норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити постанову наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністра Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Насалика Ігоря Степановича, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про визнання дій протиправними та про визнання протиправним і нечинним наказу залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.