Справа № 640/4508/19
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 листопада 2019 року

Київ

справа №640/4508/19

адміністративне провадження №К/9901/26312/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж. М.,

суддів Мартинюк Н. М., Уханенка С. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Дочірнього підприємства «Побутсервіс» про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 640/4508/19 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Дочірнього підприємства «Побутсервіс» про застосування заходів реагування, за касаційною скаргою Дочірнього підприємства «Побутсервіс» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 27.05.2019 (суддя Погрібніченко І.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2019 (колегія суддів у складі: Мельничука В.П., Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.),

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (далі - позивач, ГУ ДСНС України у м. Києві) звернулося до суду з адміністративним позовом до Дочірнього підприємства «Побутсервіс» (далі - відповідач, ДП «Побутсервіс»), в якому просило застосувати до відповідача заходи реагування у вигляді часткового зупинення експлуатації технічних приміщень та приміщень мансардного поверху, шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 27.05.2019 адміністративний позов задовольнив.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 14.08.2019 рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Не погоджуючись із рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2019 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2019, посилаючись на порушення судами норм права, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 18.09.2019 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

У касаційній скарзі ДП «Побутсервіс», серед іншого, просить передати цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду як справу, що містить виключну правову проблему та має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Як на підстави, що зумовлюють необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду заявник посилається на те, що позиція судів попередніх інстанцій прямо протирічить правовій позиції Верховного Суду у справі № 826/12258/14 та № 804/8349/17, відповідно до якої під час оцінки доказів судом мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Стосовно посилання заявника на те, що питання врахування у якості доказів у даній категорії справ не тільки актів перевірки контролюючого органу, але й матеріалів фотофіксації, копій актів, договорів, розрахунків часу евакуації людей тощо, є також належними доказами підтвердження усунення порушень, що становить виключну правову проблему і потребує дослідження Великою Палатою Верховного Суду задля формування нею єдиної правозастосовчої практики, Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

За усталеною практикою розгляду Великою Палатою Верховного Суду питання прийнятності справ на підставі частини п`ятої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України, про наявність у справі виключної правової проблеми свідчить: відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються, як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; наявність протилежних і суперечливих судових рішень та глибоких розходжень у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що жодне із поставлених заявником питань не містить виключної правової проблеми.

Неправильне встановлення обставин справи належить до порушення процесуального права та не свідчить, що усунення недоліків під час розгляду в касаційній інстанції фактично привели до зміни обставин справи, тому не є порушенням норм матеріального права та не є підставою для розгляду у Верховному Суді питання фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Суд касаційної інстанції, яким відповідно до статті 38 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України є Верховний Суд, забезпечує сталість та єдність судової практики в порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина четверта статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

До повноважень Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, серед іншого, належить вирішення питань про правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, їх тлумачення при вирішенні юридичних спорів в адміністративних справах чи проблем щодо забезпечення захисту прав, свобод або інтересів.

Отже, даний спір може бути вирішений Касаційним адміністративним судом.

Згідно з частиною першою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів повноважень Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вважає, що клопотання відповідача є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 346, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Дочірнього підприємства «Побутсервіс» про передачу справи № 640/4508/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

Н.М. Мартинюк

С.А. Уханенко

Судді Верховного Суду