Справа № 1.380.2019.003498
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003498
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Надич М.О., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник - Здрілко Є.Є.

відповідача: представник - Гавриляк Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

- податкове повідомлення-рішення Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області від 26.06.2019 року № , згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на 383929,40 грн. та застосовано штраф у розмірі 19196,47 грн. - скасувати повністю;

- податкове повідомлення-рішення Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області від 26.06.2019 року № , згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір» на 28840,38 грн. та застосовано штраф у розмірі 1442,02 грн. - скасувати повністю;

- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 4799,66 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що податкові повідомлення-рішення Стрийського управління ГУ ДФС у Львівській області № та № від 26.06.2019 року є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки такі винесені з порушенням норм податкового законодавства.

Зазначає про те, що 19 травня 2015 року між ТОВ «Велес-Д» та позивачем було укладено договір прощення боргу за кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року. Відповідно до пункту 4 договору прощення боргу, Кредитор (ТОВ «Велес-Д») простив частину заборгованості Боржника ( ОСОБА_1 ) по кредитному договору № 77960/101-27 від 10.04.2008 року в розмірі 3 286 369,68 гривень, що складається в тому числі з суми основного боргу в розмірі 1 930 000,00 гривень. Згідно з пунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України позивач задекларував суму прощеного основного боргу по кредиту, який було відображено у річній податковій декларації за 2015 рік, поданої до Стрийської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області 29 квітня 2016 року, а також виконав податкові зобов`язання перед державою, а саме: сплатив податок з доходів фізичних осіб у розмірі 383929,62 грн. та військовий збір у розмірі 28840,38 грн. із суми прощеного основного боргу по кредиту, що підтверджується банківськими квитанціями від 07.06.2016 року, 10.06.2016 року, 30.06.2016 року, 08.07.2016 року, 14.07.2016 року, 19.07.2016 року та 21.07.2016 року.

У подальшому, 25 квітня 2019 року, у зв`язку із втратою чинності договору прощення боргу за кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року, укладеного 19 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Велес-Д», позивач подав до Стрийського управління ГУ ДФС у Львівській області уточнюючу податкову декларацію за 2015 календарний рік в частині декларування суми прощеного боргу по кредиту з метою повернення безпідставно сплачених коштів з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 383929,40 грн. та військового збору в розмірі 28840,38 грн. Крім того, позивач зазначає, що 26 квітня 2019 року звернувся до Стрийського управління ГУ ДФС у Львівській області із заявою про повернення йому помилково сплачених коштів з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 383929,40 грн. та військового збору в розмірі 28840,38 грн., однак 24 травня 2019 року отримав акт про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2019 року № 1/54.13/, у якому, а також в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях від 26.06.2019 року № та № податковий орган стверджує про порушення позивачем вимог пп.168.1.3 п.168.1, пп.168.2.1 п.168.2 ст. 168 та п.120.2 ст.120, пп.1.2, пп.1.3, пп.1.5, пп.1.6 п.16 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України та вимог Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2015 року №859. Такі твердження контролюючого органу позивач вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки уточнююча податкова декларація про майновий стан та доходи за 2015 рік була подана у зв`язку із постановленням Стрийським міськрайонним судом Львівської області ухвали від 12 березня 2019 року у справі №1323/4547/2012, якою встановлено, що всі правочини ТОВ «Велес-Д» після укладення 05.12.2014 року договору факторингу № 7, що стосувалися прав, набутих ТОВ «Велес-Д» за цим договором факторингу втратили свою силу, а ПАТ «Укрбізнесбанк» знову набув прав кредитора за кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року. Таким чином, позивач стверджує, що не отримав доходу (додаткового) блага як платник податку за кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року, а відтак і припинилися підстави сплати з такого доходу (додаткового блага) податків, а сплачені податки підлягають поверненню.

Також позивач звертає увагу на ту обставину, що п.16 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, на який податковий орган посилається у Акті від 23.05.2019 року №1/54.13/ виключений на підставі Закону № 74-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Крім того, позивач зазначає, що у рядку 24 розділу VII уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік ним було допущено технічну помилку та вказано суми податку на доходи фізичних осіб (0 грн.) та військового збору (0 грн.), які підлягали перерахуванню до бюджету за звітний (податковий) період, а у рядку 25 розділу VII уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік технічно помилково було вказано уточнені суми до повернення (податок на доходи фізичних осіб 383929,40 грн., військовий збір 28840,38 грн.) за звітний податковий період, у якому виявлена помилка. Суми податку на доходи фізичних осіб 383929,40 грн. та військового збору 28840,38 грн. мали б бути вказані у рядку 24 розділу VII уточнюючої податкової декларації, а суми податку на доходи фізичних осіб (0 грн.) та військового збору (0 грн.) у рядку 25 розділу VII уточнюючої податкової декларації, однак, на думку позивача така помилка не вплинула на суть подачі уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та її зміст, оскільки всі інші рядки заповнені вірно, а відтак, існують підстави для повернення безпідставно сплачених податків.

Вказує, що помилкове декларування платником надмірних сум, що підлягають сплаті до бюджету не може вважатися грошовим зобов`язанням, оскільки таке повинно обчислюватися у відповідності з вимогами податкового законодавства та містити такі обов`язкові елементи, як об`єкт та базу оподаткування. Обов`язок зі сплати податку не може виникати у платника в силу допущеної ним технічної помилки при обчисленні податкового зобов`язання.

Таким чином, на думку позивача, допущена ним технічна помилка при заповненні уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік не вплинула на правильність обчислення зменшення сум, що підлягали перерахуванню до бюджету та сум, які підлягають поверненню з бюджету за результатами відповідного звітного періоду, а відтак спірні податкові повідомлення-рішення - є незаконними та підлягають скасуванню.

У поданій відповіді на відзив позивач додатково зазначає, що помилкове декларування платником надмірних сум, що підлягають сплаті до бюджету не може вважатися грошовим зобов`язанням, оскільки таке повинно обчислюватися у відповідності до вимог податкового законодавства та містити такі обов`язкові елементи, як об`єкт та базу оподаткування. Обов`язок зі сплати податку не може виникати у платника в силу допущеної ним технічної помилки при обчисленні податкового зобов`язання.

Вказує, що збільшення Стрийським управлінням Головного управління ДФС у Львівській області податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб на суму 383929,40 грн. та військового збору на суму 28840,38 грн., а також застосування штрафів у розмірі 19196,47 грн. та 1442,02 грн. до помилково визначеної уточненої суми податкового зобов`язання, яка не підлягає сплаті суперечить положенням пунктів 1, 3 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки рішення контролюючого органу має бути прийнято розсудливо, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Також позивач звертає увагу на те, що при прийнятті рішень за допущені арифметичні та методологічні помилки, які призвели до нарахування штрафних санкцій, у кожному конкретному випадку слід об`єктивно враховувати причини та обставини, що призвели до виникнення таких помилок, і застосовувати штрафні санкції за наявності достатніх підстав щодо намірів навмисного ухилення від сплати податкових зобов`язань із врахуванням розмірів заниження об`єкта оподаткування.

Зазначає про те, що у главі 11 Податкового кодексу України не передбачено застосування відповідальності до платників податків при виявленні порушень, які не призвели до заниження податкових зобов`язань. Таким чином, на думку позивача допущені ним у декларації помилки, які носять методологічний характер та в цілому не впливають на результати декларації, не є підставою для висновку про порушення платником вимог податкового законодавства і нарахування йому відповідного грошового зобов`язання або/та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Саме тому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Стрийського управління ГУ ДФС у Львівській області № від 26.06.2019 року та № від 26.06.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити.

Відповідач у поданому на позовну заяву відзиві проти позову заперечує з підстав, що у рядку 24 податкової декларації позивача вказано суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору 0,00 грн., що підлягали перерахуванню до бюджету за даними раніше поданої декларації за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка, а саме за 2015 рік. У рядку 25 уточненні суми податкових зобов`язань або сума до повернення за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка сума податку на доходи фізичних осіб відображена у розмірі 383929,40 грн. та військовий збір у розмірі 28840,38 грн.

Зазначає, що відповідно до вимог Інструкції № 859, якщо сума рядка 25 є більшою суми рядка 24, в рядку 26.1 декларації проставляється сума податкового зобов`язання до збільшення, яка підлягала перерахуванню до бюджету. Платником податків ОСОБА_1 заповнено рядок 26.2 до зменшення, що не відповідає вимогам Інструкції щодо заповнення декларації. Стверджує, що позивачем неправильно проведено розрахунок податкових зобов`язань і оскільки рядок 25 є більшим ніж рядок 24, в рядку 26.1 даний платник податку зобов`язаний вказати до збільшення 383929,40 грн. податку на доходи фізичних осіб та 28840,38 грн. військового збору. Таким чином, на думку відповідача позивачем занижено сплату до бюджету податок на доходи фізичних осіб у розмірі 383929,40 грн. та військовий збір у розмірі 28840,38 грн.

Саме тому відповідач вважає вимоги позивача, викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 17 липня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді від 17 вересня 2019 року, яка занесена в протокол судового засідання задоволено клопотання представника позивача та здійснено заміну відповідача - Головного управління ДФС у Львівській області на належного - Головне управління ДПС у Львівській області.

Ухвалою судді від 17 вересня 2019 року, яка занесена в протокол судового засідання продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів.

Ухвалою судді від 22 жовтня 2019 року, яка занесена в протокол судового засідання закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті на 07.11.2019 року.

Суд заслухав пояснення представника позивача та відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

25.04.2019 року ОСОБА_1 подав до Стрийської державної податкової інспекції Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік.

У рядках 10 та 10.9 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив: загальну суму доходів, які включаються до загального річного оподаткованого доходу - -1922692,00 грн., суму податку на доходи фізичних осіб - -383929,40 грн., суму військового збору - -28840,38 грн. У рядку 12 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив загальну суму річного доходу - -1922692,00 грн., у рядку 18 відобразив загальну суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб - -383929,40 грн., у рядку 22.2 відобразив суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного (податкового) року - 383929,40 грн., у рядку 23.1 відобразив суму податкових зобов`язань з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року - -28840,38 грн. У рядку 24 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив суму податку та/або збору, які підлягали перерахуванню до бюджету або поверненню за даними звітного (податкового) періоду, в якому виникла помилка, а саме: сума податку на доходи фізичних осіб - 0,00 грн., сума військового збору - 0,00 грн. У рядку 25 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив уточнені суми податкових зобов`язань або суму до повернення за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка: сума податку на доходи фізичних осіб - 383929,40 грн., сума військового збору - 28840,38 грн. У рядку 26.2 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив зменшення суми, яка підлягала перерахування до бюджету: сума податку на доходи фізичних осіб - 383929,40 грн., сума військового збору - 28840,38 грн.

26 квітня 2019 року позивач звернувся із заявою до Стрийської державної податкової інспекції Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області у якій просив повернути йому, як помилково сплачені кошти з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 383929,62 грн. та військовий збір у розмірі 28840,38 грн. на його банківський розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 у АТ КБ Приватбанк МФО 305299, , одержувач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , призначення платежу: повернення помилково сплачених грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

23.05.2019 року Стрийським управлінням Головного управління ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік суцільним порядком вх. № 12617 від 25.04.2019 року, поданої громадянином ОСОБА_1 .

За результатами проведення камеральної перевірки відповідачем складено акт про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2019 року № 1/54.13/, яким встановлено порушення:

- п.п.168.1.3 п.168.1,пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України, згідно з яким платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом та іноземні доходи зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів;

- п.п.1.2, п.п.1.3, п.п.1.5, п.п.1.6, п. 16 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України;

- вимоги Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 02 жовтня 2015 року № 859: так в рядках 10 та 10.9 податкової декларації про майновий стан і доходи (уточнюючої) відображено суму доходу та суму податку на доходи та військового збору, що підлягає сплаті з мінусовим значенням, а саме: відповідно: -1922692,00 грн., -383929,40 грн., -28840,38 грн. У розділі IV рядок 12 загальна сума річного доходу відображена також з мінусовим значенням, а саме: -1922692,00 грн. У розділі VІ рядок 18 загальна сума податкових зобов`язань з ПДФО відображена з мінусовим значенням, а саме: -383929,40 грн. У рядку 22.2 зазначено суму ПДФО до повернення 383929,40 грн. та в рядку 23.1 суму податкових зобов`язань з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків з мінусовим значенням, а саме: 28840,38 грн. У рядку 24 податкової декларації громадянина ОСОБА_1 вказано суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору 0,00 грн., що підлягали перерахуванню до бюджету за даними раніше поданої декларації за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка, а саме за 2015 рік. У рядку 25 - уточненні суми податкових зобов`язань або сума до повернення за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка сума податку на доходи фізичних осіб відображена 383929,40 грн. та військовий збір 28840,38 грн. Відповідно до вимог Інструкції № 859, якщо сума рядка 25 є більшою суми рядка 24, в рядку 26.1 декларації проставляється сума податкового зобов`язання до збільшення, яка підлягала перерахуванню до бюджету. Платником ОСОБА_1 заповнено рядок 26.2 до зменшення, що не відповідає вимогам Інструкції щодо заповнення декларації. Громадянином ОСОБА_1 неправильно проведено розрахунок податкових зобов`язань і оскільки рядок 25 є більшим ніж рядок 24, в рядку 26.1 даний платник податку зобов`язаний вказати до збільшення 383929,40 грн. податку на доходи фізичних осіб та 28840,38 грн. військового збору. Отже, виходячи з вищенаведеного, громадянином ОСОБА_1 занижено до сплати до бюджету податок на доходи фізичних осіб у розмірі 383929,40 грн. та військовий збір у розмірі 28840,38 грн.

07 червня 2019 року позивач подав до Стрийської державної податкової інспекції Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області заперечення на Акт про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2019 року № 1/54.13/, у яких просив, зокрема, врахувати заперечення на Акт про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2019 року № 1/54.13/ під час прийняття/не прийняття податкового повідомлення-рішення та повернути йому, як помилково сплачені кошти з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 383929, 62 грн. та військовий збір у розмірі 28840,38 грн.

Відповідно до листа Головного управління ДФС у Львівській області «Про надання відповіді на заперечення» за результатами розгляду заперечення постійно діючою комісією з розгляду спірних питань прийнято колегіальне рішення: аргументи, наведені в запереченні комісії не спростовують висновків акта перевірки від 23.05.2019 року № 1/54.13/, висновки акта перевірки вважати правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства, а заперечення громадянина ОСОБА_1 від 07.06.2019 року (вх. Стрийського управління ГУ ДФС у Львівській області від 13.06.2019 року № 85661/10) залишити без задоволення.

26 червня 2019 року Стрийським управлінням ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 383929,40 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 19196,47 грн.

26 червня 2019 року Стрийським управлінням ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір» в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 28840,38 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1442,02 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Предметом спору у даній справі є оцінка правомірності винесених Стрийським управлінням ГУ ДФС у Львівській області податкових повідомлень-рішень № від 26.06.2019 року та № від 26.06.2019 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Відповідно до пунктів 23.1, 23.2 статті 23 Податкового кодексу України базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання.

База оподаткування і порядок її визначення встановлюються цим Кодексом для кожного податку окремо.

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно із підпунктом 164.1.1 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені пунктом 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Так, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом. (підпункт «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України).

Тобто, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 10 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Селянський комерційний банк «Дністер» та ОСОБА_1 укладено договір № 77960/101-27 про відкриття кредитної лінії на суму кредиту 350000 доларів США.

01 червня 2019 року між Відкритим акціонерним товариством «Селянський комерційний банк «Дністер» (Первісний кредитор), Акціонерним банком «Український Бізнес Банк» (Новий кредитор) та ОСОБА_1 (Боржник) укладено Договір №1 про уступку права вимоги, згідно якого Первісний кредитор уступає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги за фінансовим договором, яке належить Первісному кредиторові, і одержує право вимоги коштів по договору про відкриття кредитної лінії № 77960/101-27 від 10 квітня 2008 року та додаткових угод до нього, укладеному між Первісним кредитором та Боржником.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» 3000000 грн. заборгованості за кредитним договором № 77960/101-27 від 10 квітня 2008 року.

05 грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-Д» (Фактор) та Публічним акціонерним товариством «Український бізнес банк» (Клієнт) укладено договір факторингу № 7 відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором Клієнт продає (переуступає) Фактору Право Вимоги до Боржника, які включають в себе Кредитний договір № 77960/101-27 від 10 квітня 2008 року, а Фактор приймає такі права Вимоги та зобов`язується передати Фінансування в розпорядження Клієнта за плату.

19 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-Д» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Боржник) укладено договір прощення боргу за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року. Відповідно до пункту 3 вказаного Договору підписанням цього Договору сторони домовилися, що відносно боржника застосовується наступний варіант прощення боргу за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року: Боржник зобов`язується сплатити Кредитору в рахунок повного погашення заборгованості за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року частину боргу в сумі 320000,00 грн. до 25.05.2015 року шляхом зарахування вказаних коштів на рахунок Кредитора.

Згідно з пунктом 4 Договору прощення боргу за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року при виконанні Боржником у повному обсязі зобов`язань, встановлених пунктом 3 цього Договору, Кредитор зобов`язується простити частину заборгованості Боржника по кредитному договору № 77960/101-27 від 10.04.2008 року в розмірі 3286369,68 грн., що складається з:

а. сума основного боргу 1930000,00 грн.;

b. нараховані несплачені проценти 1181999,35 грн.;

с. нараховані несплачені комісії у відповідності до Кредитного договору 174370,33 грн.

Таким чином, при виконанні Боржником у повному обсязі зобов`язань, встановлених пунктом 3 цього Договору сплачена Кредитором сума в рахунок повного погашення заборгованості за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року направляється Кредитором на погашення суми основного боргу.

На виконання вимог підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України позивачем задекларовано суму прощеного боргу по Кредитному договору № 77960/101-27 від 10.04.2008 року, який відображено у річній податковій декларації за 2015 рік, поданої до Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

Відповідно до наявних у матеріалах справи копій квитанцій (а.с.35-41) від 21.07.2016 року на суму 116570,00 грн., від 19.07.2016 року на суму 21800,00 грн., від 14.07.2016 року на суму 106400, 00 грн., від 08.07.2016 року на суму 19159,62 грн., від 30.06.2016 року на суму 55000,00 грн., від 10.06.2016 року на суму 64000,00 грн., від 07.06.2016 року на суму 1000,00 грн. позивачем сплачено податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 383929,62 грн.

Відповідно до наявних у матеріалах справи копій квитанцій (а.с.42-43) від 08.07.2016 року на суму 27840,38 грн., від 07.06.2016 року на суму 1000, 00 грн. позивачем сплачено військовий збір на загальну суму 28840,38 грн.

Відповідно до підпункту 168.1.3 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Згідно із підпунктом 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Зважаючи на вищенаведене, суд встановив, що позивач, отримавши додаткове благо у вигляді прощення основної суми боргу за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року, про що був повідомлений кредитором шляхом укладення відповідного договору прощення боргу, належним чином відобразив анульовану суму основного боргу у складі оподатковуваного доходу у річній податковій декларації за 2015 рік та перерахував до бюджету відповідні суми податку на доходи фізичних осіб у сумі 383929,62 грн. та військового збору у сумі 28840,38 грн. (а.с.35-43).

Відтак, зазначені контролюючим органом в акті про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2019 року № 1/54.13/ твердження про порушення позивачем вимог підпункту 168.2.1 пункту 168.2, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України є безпідставними та необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та фактичними обставинами справи.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи у подальшому рішенням Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 року визнано договір факторингу від 05.12.2014 року № 7, укладений Публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-Д» недійсним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-Д» повернути Публічному акціонерному товариству «Український Бізнес Банк» документи отримані згідно з Додатком № 3 до договору факторингу №7 від 05.12.2014 року. Ухвалою судового засідання Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 березня 2019 року замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Український бізнес банк» правонаступником - ОСОБА_2 у виконавчому листі, виданого за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області 10.10.2012 року у справі № 1323/4574/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Видано дублікат виконавчого листа за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.10.2012 року, ухваленого у цивільній справі № 1323/4574/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Також у вказаній ухвалі зазначено, що «рішеннями Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 та 02.10.2017 укладений між ПАТ «Укрбізнесбанк» та ТОВ «Велес-Д» 05.12.2014 Договір факторингу № 7 визнано недійсним та застосовано двосторонню реституцію. Таким чином, усі укладені правочини ТОВ «Велес-Д» після укладення 05.12.2014 Договору факторингу № 7, що стосувалися прав, набутих ТОВ «Велес-Д» за цим договором факторингу втратили свою силу, а ПАТ «Укрбізнесбанк» знову набула прав кредитора за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.07.2008».

Зважаючи на вищенаведене, 25 квітня 2019 року позивач подав до Стрийської державної податкової інспекції Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, а також 26 квітня 2019 року звернувся до Стрийської державної податкової інспекції Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області із заявою, у якій просив повернути йому помилково сплачені кошти з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 383929,2 грн. та військовий збір у розмірі 28840,38 грн.

В акті про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2019 року № 1/54.13/ контролюючим органом зроблено висновок, що громадянином ОСОБА_1 занижено до сплати до бюджету податок на доходи фізичних осіб у розмірі 383929,40 грн. та військовий збір у розмірі 28840,38 грн. Вказаний висновок податковий орган робить, зокрема, на підставі того, що позивачем порушено вимоги Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 02 жовтня 2015 року № 859, а саме: «у рядку 24 податкової декларації громадянина ОСОБА_1 вказано суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору 0,00 грн., що підлягали перерахуванню до бюджету за даними раніше поданої декларації за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка, а саме за 2015 рік. У рядку 25 - уточненні суми податкових зобов`язань або сума до повернення за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка сума податку на доходи фізичних осіб відображена 383929,40 грн. та військовий збір 28840,38 грн. Відповідно до вимог Інструкції № 859, якщо сума рядка 25 є більшою суми рядка 24, в рядку 26.1 декларації проставляється сума податкового зобов`язання до збільшення, яка підлягала перерахуванню до бюджету. Платником ОСОБА_1 заповнено рядок 26.2 до зменшення, що не відповідає вимогам Інструкції щодо заповнення декларації. Громадянином ОСОБА_1 неправильно проведено розрахунок податкових зобов`язань і оскільки рядок 25 є більшим ніж рядок 24, в рядку 26.1 даний платник податку зобов`язаний вказати до збільшення 383929,40 грн. податку на доходи фізичних осіб та 28840,38 грн. військового збору».

З даного приводу суд зазначає наступне.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб та військового збору, є фактичне отримання такого доходу платником податків. База оподаткування для розрахунку податку на доходи фізичних осіб визначається виключно прямими методами та дорівнює сумі всіх отриманих платником податку - фізичною особою доходів за звітний період, відомості про які прямо зазначені в офіційних інформаційних базах (або інших офіційних джерелах інформації). Використання контролюючим органом непрямих методів контролю не відповідає вимогам чинного законодавства.

Оскільки до переліку видів доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, що визначений пунктом 164.2 статті 164 Податкового кодексу України входить також дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, фактичне отримання платником податків такого додаткового блага є визначально ознакою для його включення до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено, а також самостійної сплати податку з такого доходу та його відображення у річній податковій декларації.

Як слідує зі змісту уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік у рядку 24 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив суму податку та/або збору, які підлягали перерахуванню до бюджету або поверненню за даними звітного (податкового) періоду, в якому виникла помилка, а саме: сума податку на доходи фізичних осіб - 0,00 грн., сума військового збору - 0,00 грн. У рядку 25 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив уточнені суми податкових зобов`язань або суму до повернення за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка: сума податку на доходи фізичних осіб - 383929,40 грн., сума військового збору - 28840,38 грн. У рядку 26.2 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив зменшення суми, яка підлягала перерахуванню до бюджету: сума податку на доходи фізичних осіб - 383929,40 грн., сума військового збору - 28840,38 грн.

Відповідно до пункту 7 Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.10.2015 року № 859 (у редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин) У розділі VII декларації «Розрахунок податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у попередніх звітних періодах» значення сум податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у попередніх звітних періодах відображається окремо з податку на доходи фізичних осіб та військового збору в графах «податок на доходи фізичних осіб» та «військовий збір» розділу VII декларації:

1) у рядку 24 вказується сума податку та/або збору, які підлягали перерахуванню до бюджету або поверненню, за даними раніше поданої декларації за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка;

2) у рядку 25 вказується уточнена сума податкових зобов`язань або сума до повернення за звітний податковий період, у якому виявлена помилка;

3) у рядку 26.1 вказується сума, на яку збільшується податкове зобов`язання з податку у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Рядок 26.1 декларації заповнюється у разі, якщо в результаті виправлення самостійно виявлених помилок виявлено факт заниження податкових зобов`язань (значення рядка 25 декларації більше, ніж значення рядка 24 декларації).

Значення рядка 26.1 розраховується як різниця між значеннями рядка 25 та рядка 24.

У разі заповнення рядка 26.1 декларації платник податку зобов`язаний відобразити суму штрафу у рядку 27 декларації;

4) у рядку 26.2 вказується сума, на яку зменшується податкове зобов`язання з податку у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Рядок 26.2 декларації заповнюється у разі, якщо в результаті виправлення самостійно виявлених помилок виявлено факт завищення податкових зобов`язань (значення рядка 25 декларації менше ніж значення рядка 24 декларації).

Значення рядка 26.2 розраховується як різниця між значеннями рядка 25 та рядка 24, значення вказується без знака «-»;

Відтак, з наведеного слідує, що позивачем при заповненні уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи 2015 рік були помилково вказані показники рядка 25 (уточнені суми податкових зобов`язань за даними звітного (податкового) періоду, в якому виявлена помилка) в сумах 383929,40 грн. та 28840,38 грн., які підлягали відображенню у рядку 24 (сума податку та/або збору, які підлягали перерахуванню до бюджету за даними звітного (податкового) періоду, в якому виявлена помилка. В той же час, рядки 22.2 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи 2015 рік - сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного (податкового) періоду та 26.2 - зменшення суми, яка підлягала перерахуванню до бюджету заповнені правильно.

Таким чином, суд бере до уваги аргументи позивача, що технічна помилка, допущена ним при заповненні уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік не породжує у нього обов`язку зі сплати податку з доходів фізичних осіб, позаяк таке декларування не є самостійним юридичним фактом з яким закон пов`язує безумовне виникнення у платника податкового обов`язку.

Як уже зазначалося судом вище, визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб та військового збору, є фактичне отримання такого доходу платником податків.

Відтак, зважаючи на те, що рішеннями Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 року та 02.10.2017 року укладений між ПАТ «Укрбізнесбанк» та ТОВ «Велес-Д» 05.12.2014 року Договір факторингу № 7 визнано недійсним та застосовано двосторонню реституцію, у зв`язку з чим усі укладені правочини ТОВ «Велес-Д» після укладення 05.12.2014 року Договору факторингу № 7, що стосувалися прав, набутих ТОВ «Велес-Д» за цим договором факторингу втратили свою силу, а ПАТ «Укрбізнесбанк» знову набуло прав кредитора за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.07.2008 року, боржником за яким є ОСОБА_1 суд доходить висновку, що обставини, за яких позивач отримав додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором, відпали. Отже, у позивача відсутній дохід, отриманий як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням.

Таким чином, зазначені контролюючим органом в акті про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2019 року № 1/54.13/ твердження про заниження позивачем сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 383929,40 грн. та військового збору в сумі 28840,38 грн. не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Щодо зазначених контролюючим органом в акті про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2019 року № 1/54.13/ тверджень про порушення позивачем вимог п.п.1.2, п.п.1.3, п.п.1.5, п.п.1.6, п.16 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України суд зазначає таке.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII пункт 16 підрозділу 10 розділу ХХ виключено. Вказаний закон набрав чинності з 01.01.2015 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зважаючи на вищевказане, судом не приймаються до уваги твердження відповідача про порушення позивачем п.п.1.2, п.п.1.3, п.п.1.5, п.п.1.6, п.16 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, оскільки вказані норми Податкового кодексу України не були чинними на момент існування спірних правовідносин, не мають зворотної дії в часі, а відтак саме з наведених підстав не можуть встановлювати порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про необґрунтованість та безпідставність тверджень контролюючого органу про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб у розмірі 383929,40 грн. та військового збору у розмірі 28840,38 грн., оскільки такі доводи повністю спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами, відтак спірні податкові повідомлення-рішення Стрийського управління ГУ ДФС у Львівській області № від 26.06.2019 року та № від 26.06.2019 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частин першої другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених правових положень, суд приходить до висновку, що відповідачем при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень № від 26.06.2019 року та № від 26.06.2019 року не дотримано приписи пп.1, 3, 5, 6 ч.2 ст.2 КАС України.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35 м. Львів, 79003) про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Стрийського управління ГУ ДФС у Львівській області № від 26.06.2019 року та № від 26.06.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 4799,66 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 29.11.2019 року.

Суддя Клименко О.М. .