Справа № 200/11312/19-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 р. Справа№200/11312/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши у письмовому провадженны в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 29.07.2019 року, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії віком з зарахуванням до страхового та пільгового стажу періодів роботи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 29.07.2019 року, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії віком з зарахуванням до страхового та пільгового стажу періодів роботи.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що після розгляду поданих документів рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.07.2019 року Позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з тим, що до його страхового стажу не зараховано період проходження військової служби з 26.06.1987 року по 22.05.1989 року, період роботи з 01.04.2014 року по 31.10.2014 року, до пільгового стажу періоди роботи з 09.07.1990 року по 08.08.1990 року, з 24.06.1991 року по 31.07.1991 року, з 25.08.1992 року по 31.10.1992 року, з 11.01.1993 року по по 01.04.2001 року, з 12.05.2003 року по 04.11.2012 року, з 18.09.2017 року. Позивач вважає, що рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 29.07.2019 р. було прийнято Відповідачем неправомірно.

Просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області від 29.07.2019 р. та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком згідно п. 1 ч. 2 статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 15.07.2019 року з зарахуванням до страхового стажу: проходження військової служби з 26.06.1987 р. по 23.05.1989 р., періоду роботи ВП шахта «Бутівська» з 01.04.2014 року по 30.06.2017 року, до пільгового стажу: з 09.07.1990 року по 08.08.1990 року, з 24.06.1991 року по 31.07.1991 року, з 25.08.1992 року по 31.10.1992 року, з 11.01.1993 року по 01.04.2001 року на шахті «Чайкино», з 12.05.2003 року по 12.05.2011 року на ВП «Бутівська» ДП «Макіїввугілля», з 13.05.2003 року по 04.11.2015 року час перебування на інвалідності в зв`язку з трудовим каліцтвом.

Ухвалою суду від 24 вересня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

09.10.2019 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання Позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належними чином, просив справу розглянути в письмовому провадженні.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належними чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки (а.с. 31-34), фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (правонаступник Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області), є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Положенням про Пенсійний фонд України», затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

15.07.2019 року позивач звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області року з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсійний орган рішенням від 29 липня 2019 року в призначенні пенсії на пільгових умовах Позивачу відмовив, мотивуючи відмову у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.

Управлінням під час розрахунку стажу для пенсії за віком не враховано до страхового стажу період проходження строкової військової служби з 26.06.1987 р. по 22.05.1989 р., так як виправлена дата призову на військову службу, з 01.04.2014 року по 31.10.2014 року, так як відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Крім того, під час розрахунку стажу для пенсії за віком Позивачу не враховано до пільгового стажу період роботи на шахті «Чайкино» з 09.07.1990 року по 08.08.1990 року, з 24.06.1991 року по 31.07.1991 року, з 25.08.1992 року по 31.10.1992 року, з 11.01.1993 року по 01.04.2001 року, на ВП шахта «Бутівська» ДП «Макіїввугілля» з 12.05.2003 року по 04.11.2012 року, бо не надано довідки, підтверджуючі пільговий характер праці, на ВП шахта «Калиновская - Восточная» ГП «Макеевуголь» з 18.09.2017 року, так як заявником не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи, дані про спец стаж відсутні.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до пункту п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461 затверджено, зокрема, список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мають право працівники виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. При цьому, обов`язковою умовою для зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до вказаної норми, є безпосередня зайнятість працівника повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17), оцінюватися судом мають саме підстави, тобто мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Судом встановлено, що із записів трудової книжки, яка оформлена на ім`я ОСОБА_1 02.11.1992 року, вбачається, що останній працював:

- з 09.07.1990 року по 08.08.1990 року на посаді учня електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті (на час практики) на шахті «Чайкино»;

- з 24.06.1991 року по 31.07.1991 року на посаді учня електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті (на час практики) на шахті «Чайкино»;

- з 25.08.1992 року по 31.10.1992 року на посаді електрослюсаря підземного 4 розряду з повним робочим днем в шахті на шахті «Чайкино»;

- з 11.01.1993 року по 01.04.2001 року на посадах електрослюсаря підземного 4 розряду з повним робочим днем в шахті, гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті на шахті «Чайкино»;

- з 12.05.2003 року по 12.05.2011 року на посадах електрослюсаря підземного 4 розряду з повним робочим днем в шахті, електрослюсаря підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті на ДВАТ ДП «Шахта «Бутівська» ДХК «Макіїввугілля»;

- з 01.04.2014 року по 31.10.2014 року на посаді електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту обладнання 5 розряду на дільницю ТК на ДВАТ ДП «Шахта «Бутівська» ДХК «Макіїввугілля».

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені їх підписом, та скріплені печатками.

Суд зауважує, що за вказані спірні періоди в трудовій книжці наявні всі необхідні відомості для зарахування цих періодів до пільгового стажу.

Крім того, абзацом першим частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Відповідно до ст. 41 Закону № 1058, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» №1058 від 9 липня 2003 року.

Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав.

Так, зокрема статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

Суд, вважає посилання Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на те, що роботодавцем за спірний період з 01.04.2014 року по 31.10.2014 року не сплачувались щомісячні платежі по єдиному соціальному внеску, є безпідставними, оскільки позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством. Дана правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 212/11/14-14 від 18.02.2014 року. Тому позовні вимоги в частині зарахування вищевказаного періоду до страхового стажу позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той же час, матеріалами справи не підтверджена відмова в зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.11.2014 року по 30.06.2017 року, це питання не вирішено відповідачем при обрахунку стажу. Отже, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати пенсійний орган розглянути питання зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача.

Щодо періоду проходження Позивачем військової служби у період з 26.06.1987 року по 22.05.1989 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. ч. 2 ст. 56 Закону України до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Для підтвердження періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи Позивачем було військовий квиток НОМЕР_1 . Відповідно до вказаних документів, Позивач проходив службу в лавах Збройних сил СРСР в період з 26.06.1987 року по 22.05.1989 року.

Підставою для не зарахування до страхового стажу цього період є те, що виправлена дата призову на військову службу.

Разом з цим, матеріали справи не містять, а суд не вбачає підстав вважати записи у військовому квитку недійсними чи підробленими. Дата призову співпадає з датою видачі військового квитка 26.06.1987 року. Записи завірені підписом командира військової частини та печаткою військової частини, а тому підстав ставити під сумнів відомості, що містяться у військовому квитку суд не вбачає.

Виходячи із навчених норм законодавства, враховуючи те, що позивач проходив службу у складі Збройних сил СРСР у період з 26.06.1987 по 22.05.1989, що підтверджується записами у військовому квитку, суд вважає необхідним зарахувати цей період до трудового стажу Позивача.

Щодо періоду перебування позивача на інвалідності, суд зазначає наступне.

Згідно абзацу 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Згідно матеріалів справи, позивач перебував на обліку у відділенні ВДФ Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Першотравневому районі Донецької області як отримувач раніше призначеної щомісячної страхової виплати згідно особичтої заяви від 02.09.2014 року.

Як зазначено у постанові відділення ВДФ № 0555/5322/5322/2 від 05.09.2014 року, ОСОБА_1 має зарєстрований страховий випадок трудове каліцтво, що сталось 02 березня 2012 року. За висновком МСЕК від 05 листопада 2013 року серії 10 ААА № 231521, потерпілому встановлена стійка втрата професійної працездатності 30 % та 3 група інвалідності, з повторним оглядом 23 жовтня 2015 року.

За висновком МСЕК серії 10 ААА № 138840 від 04.11.2015 року, група інвалідності ОСОБА_1 не визначена. Дата огляду 04.11.2015 року, огляд: повторно.

Відповідно до п. 1.15 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561, якщо строк переогляду особи пропущено з поважних причин, інвалідність поновлюється МСЕК з дня її зупинення, але не більше ніж за три роки.

Так як висновоком МСЕК від 05 листопада 2013 року серії 10 ААА № 231521 інвалідність ОСОБА_1 встановлена до 23 жовтня 2015 року (23 жовтня 2015 року дата повторного огляду), під час наступного огляду група інвалідності не встановлена, суд приходить до висновку про зарахування до пільгового стажу позивача періоду перебування на інвалідності в зв`язку з трудовим каліцтвом з 05.11.2013 року по 23 жовтня 2015 року.

На підставі п..4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків в органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Однак Відповідач не витребував у Позивача додаткові документи на підтвердження проходження військової служби та не запропонував надати додаткові документи.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в розмірі 768,40 грн., суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача судового збору у розмірі 768,40 грн. на користь Позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька обл., м. Мирноград, вул. Центральна, 13, код в ) про визнання протиправним та скасування рішення від 29.07.2019 року, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії віком з зарахуванням до страхового та пільгового стажу періодів роботи задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області від 29.07.2019 р. про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 15.07.2019 року з зарахуванням

- до страхового стажу періодів: проходження військової служби з 26.06.1987 р. по 22.05.1989 р., періоду роботи ВП шахта «Бутівська» з 01.04.2014 року по 31.10.2014 року,

- до пільгового стажу: з 09.07.1990 року по 08.08.1990 року, з 24.06.1991 року по 31.07.1991 року, з 25.08.1992 року по 31.10.1992 року, з 11.01.1993 року по 01.04.2001 року на шахті «Чайкино», з 12.05.2003 року по 12.05.2011 року на ВП «Бутівська» ДП «Макіїввугілля», час перебування на інвалідності в зв`язку з трудовим каліцтвом з 05.11.2013 року по 23.10.2015 року.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області розглянути питання зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду з 01.11.2014 року по 30.06.2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення складене в повному обсязі та підписано 22 листопада 2019 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Череповський