Справа № 440/4193/19
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4193/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2019 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач) в якій просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 10.04.2019 №12;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника з 01.04.2019 у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , яке становить 90% від суми суддівської винагороди;

- встановити судовий контроль.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.01.2018 позивач звернулася до Полтавського об`єднаного УПФУ Полтавської області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час настання смерті чоловіка. Розпорядженням Полтавського об`єднаного УПФУ Полтавської області від 23.01.2018, позивачу призначено пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % від належного чоловіку позивача розміру пенсії за віком, а не від розміру його довічного грошового утримання судді у відставці, яке він отримував на час настання своєї смерті. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 у справі № 816/1420/18 задоволено позов ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного УПФУ Полтавської області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження і зобов`язання вчинити певні дії, а саме: визнано протиправними дії Полтавського об`єднаного УПФУ Полтавської області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника; визнано протиправним та скасовано розпорядження Полтавського об`єднаного УПФУ Полтавської області від 23.01.2018 №800523 у частині встановлення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника; зобов`язано Полтавське об`єднане УПФУ Полтавської області призначити та здійснити перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з 03.01.2018. 09.04.2019 позивачем до Полтавського об`єднаного УПФУ Полтавської області подано заяву про перерахунок пенсії по втраті годувальника до якої додано довідку Апеляційного суду Полтавської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 11.03.2019 № 01-46/50/2019. Проте, за твердженням позивача, рішенням Полтавського об`єднаного УПФУ Полтавської області від 10.04.2019 № 12 позивачу протиправно відмовлено у перерахунку пенсії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/4193/19; розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20.11.2019 до суду відповідачем подано відзив на позов в якому вказано, що Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачено призначення пенсій у разі втрати годувальника. Зазначено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 проведено перерахунок ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Крім того, указано, що судове рішення від 11.06.2018 виконане в межах зобов`язань, покладених на управління Пенсійного фонду. 09.04.2019 позивач звернулася до управління із заявою про перерахунок пенсії та додатково надала довідку Апеляційного суду Полтавської області від 11.03.2019 № 01-46/50/2019 про суддівську винагороду станом на 04.12.2018. Водночас управлінням прийнято рішення від 10.04.2019 № 12 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно з заявою від 09.04.2019 на підставі довідки Апеляційного суду Полтавської області від 11.03.2019 № 01-46/50/2019, у зв`язку з відсутністю у пенсійному законодавстві правових підстав /а.с. 24-25/.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Cправи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 17.11.1981 ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 /а.с. 36/.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 віці 65 років, про що 29.12.2017 складено відповідний актовий запис №1853 та зазначено у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 29.12.2017 /а.с. 37/.

З 06.11.2009 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Полтавському ОУ ПФУ Полтавської області та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 та протоколом №2291 від 02.12.2009 /а.с. 15, 28/.

03.01.2018 ОСОБА_1 звернулася до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді /а.с. 34-35/.

Розпорядженням Полтавського ОУ ПФУ Полтавської області №800523 від 23.01.2018

ОСОБА_1 призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 у розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника /а.с. 30/.

Не погодившись із встановленим розміром пенсії у зв`язку з втратою годувальника, позивач звернулася до суду з позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 у справі № 816/1420/18 позов ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження і зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправними дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника; визнано протиправним та скасовано розпорядження Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 23.01.2018 №800523 у частині встановлення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника; зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити та здійснити перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з 03.01.2018; в іншій частині позовних вимог відмовлено /а.с. 21-23/.

Відповідно до розпорядження Полтавського ОУ ПФУ Полтавської області №800523 від 14.11.2018 ОСОБА_1 перераховано пенсію у зв`язку з втратою годувальника на виконання рішення суду /а.с. 38/.

09.04.2019 ОСОБА_1 звернулася до Полтавського ОУ ПФУ Полтавської області із заявою про призначення/перерахунок пенсії в якій просила у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 04.12.2018 у справі № 11-р/2018 здійснити перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з 03.01.2018 відповідно до довідки Апеляційного суду Полтавської області від 11.03.2019 № 01-46/50/2019.

У рішенні Полтавського об`єднаного УПФУ (Шевченківський район) від 10.04.2019 № 12 зазначено, що пенсію у зв`язку з втратою годувальника гр. ОСОБА_1 призначено з 03.01.2018 згідно з Законом № 1058 у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду 11.06.2018 у справі № 816/1420/18. ОСОБА_1 звернулася 09.04.2019 із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі довідки Апеляційного суду Полтавської області від 11.03.2019 № 01-46/50/2019 про суддівську винагороду станом на 04.12.2018 управлінням прийнято рішення: відмовити гр. ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно з заявою від 09.04.2019 на підставі довідки Апеляційного суду Полтавської області від 11.03.2019 № 01-46/50/2019 у зв`язку з відсутністю у чинному пенсійному законодавстві правових підстав /а.с. 41/.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 04.07.2019 № 3009/К-02 повідомлено позивача, що рішенням від 10.04.2019 № 12 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії за заявою від 09.04.2019 у зв`язку з відсутністю в чинному пенсійному законодавстві правових підстав /а.с. 18/.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України /пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України/.

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним, елементом їх статусу та поширюються на всіх суддів України. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень, так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці.

Положеннями статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Згідно зі статтею 38 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Закон України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (надалі - Закон № 1402-VIII) визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до пункту 8 частини п`ятої статті 48 Закону № 1402-VIII) /у реакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин/ незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Положеннями частини першої статті 142 Закону № 1402-VIII визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Згідно з частиною четвертою статті 142 Закону № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 Закону № 1402-VIII пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Так, згідно із пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17.11.2010 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки - "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці".

Виходячи з наведеного, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Так, рішенням Полтавського об`єднаного УПФУ (Шевченківський район) від 10.04.2019 № 12 відмовлено гр. ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно з заявою від 09.04.2019 на підставі довідки Апеляційного суду Полтавської області від 11.03.2019 № 01-46/50/2019 у зв`язку з відсутністю у чинному пенсійному законодавстві правових підстав /а.с. 41/.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" "Москаль проти Польщі").

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії").

Водночас суд зазначає, що ЄСПЛ у справі "Рисовський проти України" зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Конституційний Суд України у рішенні від 08.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) зауважив таке: "Гарантії незалежності суддів встановлено у ст.48, 52 розд. III, ст.117 розд. VII, розд. IX, X Закону України "Про судоустрій і статус суддів у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", зі змісту яких вбачається, що однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією гарантій незалежності суддів".

У рішенні від 03.06.2013 №3-рп/2013 Конституційний Суд України констатував, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі щодо неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно до розпорядження Полтавського ОУ ПФУ Полтавської області №800523 від 14.11.2018 ОСОБА_1 перераховано пенсію у зв`язку з втратою годувальника на виконання рішення суду /а.с. 38/.

11.03.2019 позивачем отримано довідку Апеляційного суду Полтавської області від 11.03.2019 № 01-46/50/2019 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці /а.с. 42/, яка видана ОСОБА_2 станом на 14.12.2018 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 50877,75 грн.

Процес призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється відповідно до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20.03.2017 №5-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №200/1489 (далі - Порядок №3-1).

Зазначений порядок передбачає, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а не з дня зміни розміру складових суддівської винагороди.

Також, Порядком 3-1 визначено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Матеріалами пенсійної справи підтверджується, що позивач з 03.01.2018 отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, обчислену як 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її чоловік, маючи статус судді у відставці.

Отже, Порядком №3-1 передбачено право на проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці особі, яка має статус судді у відставці та отримує гарантоване державою матеріальне забезпечення за здійснення правосуддя, тобто, враховуючи, що позивач отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а саме її чоловіка, розмір якої залежить від щомісячного довічного грошового утримання, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для перерахунку розміру пенсії позивача.

Таким чином, відповідачем протиправно відмовлено позивачу в перерахунку пенсії на підставі заяви від 09.04.2019 з урахуванням довідки Апеляційного суду Полтавської області від 11.03.2019 № 01-46/50/2019.

З огляду на викладене, слід визнати протиправним та скасувати рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (Шевченківський район) від 10.04.2019 №12.

Також з метою захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника з 01.04.2019 у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , яке становить 90% від суми суддівської винагороди, з урахуванням довідки Апеляційного суду Полтавської області від 11.03.2019 № 01-46/50/2019 та з урахуванням проведених виплат.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Стосовно клопотання позивача щодо встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати у строк, встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов`язань на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

У спірних правовідносинах суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (Шевченківський район) від 10.04.2019 №12.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника з 01.04.2019 у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , яке становить 90% від суми суддівської винагороди, з урахуванням довідки Апеляційного суду Полтавської області від 11.03.2019 № 01-46/50/2019 та з урахуванням проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Суддя С.О. Удовіченко