Справа № 500/1300/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9858/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Чопко Ю.Т.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року (головуючий суддя: Чепенюк О.В., місце ухвалення м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 , 10.06.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з врахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 рік, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пунктів 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням проведених виплат; зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2017, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з врахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 рік, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пункту 9-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пунктів 2-3 Постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням проведених виплат.

Обґрунтовує позов тим, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (1 категорії), з 25.02.1988 по 22.06.1988 у складі військової частини № 43187 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; на даний час отримує пенсію відповідно до Закону № 796-XII. Позивач, 24.05.2019 звернувся зі заявою до відповідача про перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2017, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-XII. Однак, відповідач листом від 05.06.2019 відмовив позивачу у перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі № 1-р(ІІ)/2019 не містить положень щодо порядку його виконання. У листі вказано, що Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства соціальної політики України щодо розроблення методики здійснення такого перерахунку. Позивач вважає таку відмову протиправною, зокрема покликається на рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», що міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди, при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ, визнане неконституційними, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області) щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з врахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пунктів 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням проведених виплат, з 25.04.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 перерахунок та виплату пенсії, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з врахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пунктів 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає таке є необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, покликається на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 № 543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності 01.07.2019, зокрема абзац перший пункту 9-1 Постанови № 1210 викладено в такій редакції: «9-1. За бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою…». Отже, виключно з 01.07.2019 у відповідача є підстави для обчислення пенсії позивачу, оскільки вищенаведеною постановою врегульовано порядок обчислення розмірів пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до першої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Тернопільською обласною державною адміністрацією та вкладкою до нього № НОМЕР_2

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Зборівської РДА 25.04.2014, позивач є інвалідом ІІІ групи.

ОСОБА_1 , у період з 25.02.1988 по 22.06.1988 у складі військової частини НОМЕР_4 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, що підтверджується архівною довідкою, виданою Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу 11.11.1992.

Довідкою, виданою Тернопільським обласним центром медико-соціальних експертиз Обласна МСЕК № 1 АВ № 0328751, підтверджено, що ОСОБА_1 група інвалідності встановлена у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач, 24.05.2019 звернувся до Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про проведення перерахунку пенсії згідно з частиною третьою статті 59 Закону № 796-ХІІ.

Козівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області надало позивачу відповідь у формі листа № 9/с-11, яким йому відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі № 1-р(ІІ)/2019 не містить положень щодо порядку його виконання.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) позивач набув право на пенсію на підставі та у розмірі, визначеному частиною третьою статті 59 Закону № 796-ХІІ, а тому відмова відповідача здійснити перерахунок та виплату вказаної пенсії з 25.04.2019 є протиправною.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі Закон № 796-XII).

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ (зі змінами, внесеними п. п. 5 п. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 03.10.2017 № 2148-VIII, які застосовуються з 01.01.2017) особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю; словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

На думку Конституційного Суду України, законодавець не забезпечив певні категорії військовослужбовців, які виконують конституційно значущі функції щодо захисту Вітчизни, особливими умовами соціального захисту, обсяг яких має передбачати гідні умови їх життя й повне відшкодування заподіяної шкоди, чим порушив сутність конституційного права на соціальний захист, конституційні гарантії щодо безумовного забезпечення належного рівня їх соціального захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України від «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, Рішенням від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону, а дія положень ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» втратили чинність з 25.04.2019.

Згідно матеріалів справи, зокрема, архівної довідки, виданої Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу 11.11.1992 (а. с. 20), ОСОБА_1 , у період з 25.02.1988 по 22.06.1988 у складі військової частини НОМЕР_4 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження. При цьому, довідкою, яка видана Тернопільським обласним центром медико-соціальних експертиз Обласна МСЕК № 1 АВ № 0328751, підтверджено, що ОСОБА_1 група інвалідності встановлена у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а. с. 19).

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки положення ч. 3 ст. 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і соціальний захист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» в частині «дійсної строкової» втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а відтак позивач має право на перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі згідно ч. 3 ст. 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» з 25 квітня 2019 року, дати ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), а тому відмова відповідача здійснити перерахунок та виплату вказаної пенсії є протиправною.

Щодо покликання в апеляційній скарзі, що обов`язок здійснити перерахунок та виплату пенсії у відповідача виник лише з 01.07.201,9 у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 № 543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності 01.07.2019, то суд апеляційної інстанції вважає такі доводи безпідставними.

Оскільки, з урахуванням вище вказаного, позивач з моменту прийняття рішення Конституційного Суд України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 має право на перерахунок та виплату пенсії, а тому посилання на відсутність порядку виконання цього рішення Конституційного суду України, а також на внесення змін до порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не впливає на той факт, що саме з 25.04.2019 у позивача є правові підстави для перерахунку та виплати пенсії у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII. Крім цього, таке право визначено вказаним Законом, і воно не може залежати від наявності або відсутності певного порядку обчислення пенсії.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову, оскільки право позивача на пенсійне забезпечення відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ, виникло у нього з 25.04.2019, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії на підставі частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, підлягають задоволенню саме з цієї дати.

Отже, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 313, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року у справі № 500/1300/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 28.11.2019.