Справа № 160/7796/19
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 листопада 2019 року Справа № 160/7796/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Озерянської С.І.

за участі секретаря судового засідання Хобот І.М.

за участі:

представника позивача Міхайлова О.В.

представника відповідача Мирошніченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.03.2018 року № Ф- та рішення від 07.03.2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року було закрито провадження, в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 07.03.2018 року № .

21.11.2019 року від представника позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, у якій позивач зазначає, що строк звернення до адміністративного суду щодо оскарження вимоги про сплату боргу від 07.03.2018 року №Ф та рішення від 07.03.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, пропущено з поважних причин, так як оскаржувати дану вимогу та рішення можливо лише після скасування висновків викладених в Акті від 06.03.2018 №11738/04-36-13-05/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року», оскільки вимога та рішення були сформовані на підставі картки особового рахунку платника податків ФОП ОСОБА_1 , відомості у яку внесено на підставі висновків контролюючого органу, викладених у зазначеному акті.

Представник позивача у судовому засіданні просив поновити позивачу строк звернення до суду на підставах зазначених в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду та поясненнях на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про поновлення строку звернення до суду та зазначив про необхідність залишити позовну заяву без розгляду

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з абзацами 4, 5, 6 частини четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Відповідно до абзацу 9 частини четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Таким чином, нормами спеціального закону, який регулює питання сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлено десятиденний строк звернення до суду з позовом про оскарження вимоги про сплату єдиного внеску.

При цьому суд не може погодитись з твердженням позивача про те, що пропуск строку звернення до суду пов`язаний з тим, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.03.2018 року № Ф- стало можливо оскаржити лише після скасування висновків викладених в акті від 06.03.2018 №11738/04-36-13-05/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року», оскільки право на оскарження такої вимоги в десятиденний строк прямо передбачений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Окремо суд зазначає, що за практикою Європейського Суду з прав людини, у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський Суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Згідно висновків викладених у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Фогарді проти Сполученого Королівства, право доступу до суду не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням; вони дозволені тому, що право доступу до суду, в силу своєї природи, потребує регулювання з боку держави, а також і рішення Європейського суду з прав людини Устименко проти України, яке набуло статусу остаточного 29.01.2016р., про те, що причини поважності пропуску строку звернення до суду повинні бути досліджені судом та повинні бути обґрунтованими та вмотивованими.

Так, 28.03.2019 року позивачем були оскарженні до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа № 160/2840/19) повідомлення-рішення від 07.03.2018 року № , від 07.03.2018 року № та рішення від 07.03.2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, які також були прийняті на підставі акта перевірки від 06.03.2018 №11738/04-36-13-05/ НОМЕР_1 .

При цьому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07.03.2018 року № Ф- не була оскаржена разом із зазначеними рішеннями податкового органу до суду.

Сам позивач в заві про поновлення строку звернення до суду зазначає, що вимога ним отримана 18.07.2018 року. З даною позовною заявою фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся лише 13.08.2019 року.

Суд вважає безпідставним твердження позивача про те, що оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.03.2018 року № Ф- стало можливим лише після скасування висновків викладених в акті перевірки від 06.03.2018 №11738/04-36-13-05/ НОМЕР_1 , оскільки предметом розгляду справи були не висновки акта перевірки, а прийняті на підставі нього рішення податкового органу.

Таким чином, вказана позивачем обставина не пов`язана з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасно звернутись до суду.

Також суд зазначає, що право на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.03.2018 року № Ф-, у даному випадку не залежить від попереднього оскарження висновків акта перевірки від 06.03.2018 №11738/04-36-13-05/ НОМЕР_1 .

Відтак, вказана причина не може бути визнана судом поважною, оскільки не носить ознак об`єктивності та непереборності. Інших обґрунтованих причин, що перешкоджали позивачу звернутись з позовом до суду позивачем не наведено.

Таким чином, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Згідно частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також, у відповідності до вимог пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема і про залишення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне визнати неповажними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та залишити позовну заяву, в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.03.2018 року № 5, без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 183, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій, в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.03.2018 року № 5 - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 26.11.2019 року.

Суддя С.І. Озерянська