Справа № 520/11431/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Бідонька А.В.,
при секретарі судового засідання - Дронь А.В.,
розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд: визнати бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Харківській області протиправною; зобов`язати ГТУЮ у Харківській області надати письмовий доказ виконання постанови Київського районного суду м Харкова від 08.04.2010 р. № 2а-593/10/02.
Ухвалою суду від 01.11.2019 року по справі відкрито спрощене провадження із викликом сторін.
Копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі надіслана учасникам справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Оскільки відповідальна особа Управління була звільнена, надати докази відправлення на адресу заявника супровідного листа про повернення постанови разом із додатками неможливо.
Для отримання відповідних доказів про виконання постанови № 2а- 593/10/02 від 08.04.2010 Київського районного суду м. Харків, заявнику було запропоновано звернутися безпосередньо до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області. Але стягувач, не скориставшись цим правом, звернувся до суду з вищевказаним позовом.
У судове засідання, призначене на 26 листопада 2019 року, сторони, що повідомлялись належним чином про дату, час та місце слухання справи - не прибули.
Позивачем 26.11.2019 р. через канцелярію суду подане клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати за його відсутністю.
Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши та дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 08.04.2010 по справі № 2а-593/10/02 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Дзержинського району м. Харкова про визнання дій протиправними, про відновлення порушення права та зобов`язання вчинення певних дій - задоволено частково.
Визнані дії Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова щодо нарахування та виплати державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 в розмірі меншим ніж встановлено ч. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - незаконними.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова провести перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 01.11.2008 року, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановивши основну щомісячну пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, розраховуючи з встановленої мінімальної пенсії за віком, та додаткову пенсію в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.
Визнана незаконною відмова Управління праці та соціального захисту населення у Дзержинському районі м. Харкова у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік у законодавчо встановлених розмірах.
Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення у Дзержинському районі м. Харкова здійснити виплату ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2009 рік у розмірі 4-х мінімальних заробітних плат відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням фактично виплаченої допомоги. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягувачем ОСОБА_1 28.04.2015, відповідно до вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», до Головного територіального управління юстиції у Харківській області була подана на виконання у примусовому порядку постанова Київського районного суду м. Харкова № 2а-593/10/02 від 08.04.2010 про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова провести перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 01.11.2008 року, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановивши основну щомісячну пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, розраховуючи з встановленої мінімальної пенсії за віком, та додаткову пенсію в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.
За матеріалами справи судом встановлено, що листом від 22.05.2015 за вих. № 7135-02/26, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова повідомило Головне територіальне Управління юстиції у Харківській області про відсутність заборгованості за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08.04.2010 по справі №2а-593/10/02.
11.07.2019 року при ознайомленні з інформацією про стан погашення заборгованості за вказаним вище судовим рішенням на веб- ресурсі позивачу стало відомо, що до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, внесено інформацію про виконання рішення № 47428990.
У зв`язку із чим ОСОБА_1 було подано скаргу від 12.07.2019 року, в якій він просив відповідача надати письмовий доказ виконання постанови Київського районного суду м. Харкова від 08.04.2010 р. № 2а-593/10/02 про зобов`язання Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова провести перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ), пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 01.11.2008 року виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановивши основну щомісячну пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, розраховуючи з встановленої мінімальної пенсії за віком, та додаткову пенсію в розмір 50% мінімальної пенсії за віком Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення у Дзержинському районі м. Харкова здійснити виплату ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2009 рік у розмірі 4-х мінімальних заробітних плат відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням фактично виплаченої допомоги.
Судом встановлено, що скарга позивача від 12.07.2019 року розглядалась як звернення та за результатом такого звернення залишена без задоволення.
Як підставу залишення без задоволення скарги відповідач у своїй відповіді від 13.08.2019 р. за вих. № 07.02-08/Д-1691, Д-1691/1 зазначив ту обставину, що ОСОБА_1 необхідно самому звернутися до боржника для отримання відповідних доказів про виконання постанови суду.
З такою позицією відповідача ОСОБА_1 не погодився та оскаржив його дії шляхом подання скарги до Департаменту ДВС МЮ України.
За результатами розгляду скарги Департаментом ДВС МЮ України було зобов`язано відповідача в строк до 02.10.2019 року надати інформацію про результати розгляду звернення заявнику.
Не погоджуючись із такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини, які виникли в квітні 2015 року та тривають по теперішній час врегульовано законодавством, зокрема Законами України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) та «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).
Згідно зі ст. 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Зазначені положення унормовані також і приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII.
Відповідно до ст. 6 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Згідно частини 1 статті 17 Закону № 606-ХІV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Положенням ч. 1 ст. 19 Закону № 606-ХІV встановлювалось, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону № 606-ХІV у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.
У відповідності до частини 1 статті 25 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2)обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7)розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 8) визнання боржника банкрутом; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Як встановлено з матеріалів справи Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова своїм листом від 22.05.2015 за вих. № 7135-02/26, повідомило Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про відсутність заборгованості за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08.04.2010 по справі № 2а-593/10/02, та у якості доказу виконання рішення суду по справі направило розпорядження № 184167 від 06.06.2011 (а.с. 28-29).
Суд зазначає, що у відповідності до вимог ч.ч. 1,2 ст 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України
Згідно до п. 7 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440 (далі- Порядок) передбачено, що відповідальна особа, не пізніше ніж протягом десяти робочих днів з дня надходження до неї рішення, зобов`язана перевірити виконання такого рішення за даними автоматизованої системи виконавчого провадження, враховуючи дані виконавчих проваджень, відкритих на виконання рішень Європейського суду з прав людини стосовно невиконання рішення національного суду, щодо якого звертається заявник.
Згідно з п. 9 вказаного Порядку, у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі відповідальна особа вносить дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою та надіслати не пізніше десяти робочих днів з дня внесення рішення до Реєстру зобов`язана заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення про прийняття такого рішення для обліку із зазначенням черги, до якої воно включено.
Якщо за результатами перевірки встановлено, що рішення виконано в повному обсязі, в тому числі в межах виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення Європейського суду з прав людини стосовно невиконання рішення національного суду, щодо якого звернувся заявник, відповідальна особа повертає рішення заявнику із супровідним листом та відповідною довідкою з автоматизованої системи виконавчого провадження.
У разі коли до заяви про виконання рішення заявником додано довідку боржника про наявну невиплачену за ним заборгованість, відповідальна особа вносить дані про таке рішення до Реєстру.
Відповідно до абзацу 4 пункту 10 Порядку, про здійснення нарахування та/або виплати боржник, його правонаступник або орган державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, зобов`язаний повідомити відповідальній особі протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення з наданням відповідного документа про здійснення нарахування та/або виплати на день складення такого документа, підписаного уповноваженою особою і завіреного гербовою печаткою.
Відповідно до п. 11 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440, якщо рішення виконано боржником або в інший спосіб в повному обсязі, таке рішення підлягає поверненню органу, що його видав, протягом семи робочих днів з дня одержання відповідного документального підтвердження, про що вноситься запис до Реєстру. Одночасно заявнику надсилаються копії документів, що підтверджують виконання рішення в повному обсязі.
Проте, відповідачем, в порушення приписів п. 11 зазначеного Порядку не надано доказів відправлення на адресу заявника супровідного листа про повернення постанови разом із додатками, оскільки відповідальна особа Управління була звільнена (а.с. 25).
Між тим з матеріалів справи встановлено, що посадовою особою відповідача здійснювались дії на виконання постанови Київського районного суду м. Харкова від 08.04.2010 по справі № 2а-593/10/02.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання бездіяльності Головного територіального управління юстиції у Харківській області протиправною.
Поряд з цим, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Проте, в порушення вказаної правової норми та Порядку № 440 відповідачем не надано до суду доказів виконання постанови Київського районного суду м Харкова від 08.04.2010 р. № 2а-593/10/02 у строки та порядку, встановлених чинним законодавством.
А тому, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ГТУЮ у Харківській області надати ОСОБА_1 письмовий доказ виконання постанови Київського районного суду м Харкова від 08.04.2010 р. № 2а-593/10/02.
Також, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області направити ОСОБА_1 докази виконання постанови Київського районного суду м Харкова від 08.04.2010 р. № 2а-593/10/02.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Беручи до уваги вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому розподіл судових витрат згідно ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Харківській області надати ОСОБА_1 письмові докази виконання постанови Київського районного суду м Харкова від 08.04.2010 р. по справі №2а-593/10/02.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29 листопада 2019 року.

Суддя Бідонько А.В.