Справа № 280/3934/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 листопада 2019 року 18 год. 02 хв.Справа № 280/3934/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участю секретаря судового засідання Серебрянниковій О.А. та сторін

від позивача: адвокат Хілько А.С.,

від відповідачів 1, 2: Близнюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Квік» (юридична адреса: 691213, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8 - А, )

до відповідача 1 Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, )

до відповідача 2 - Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Квік» (далі по тексту позивач), до Державної фіскальної служби України (далі по тексту відповідач 1) та Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 2) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними і скасувати Рішення Комісії ДФС України №1220900/38284929 від 11.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 09.07.2018, №1217117/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 03.07.2018, №1212452/38284929 від 02.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 02.07.2018, №1204984/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної№ 29 від 22.06.2018, №1218571/38284929 від 10.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 13 від 05.07.2018, №1212453/38284929 від 04.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 21 від 11.07.2018, №1216694/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 03.07.2018, №1216709/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 03.07.2018, №1216716/38284929 від 03.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 03.07.2018, та Рішення Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області №926450/38284929 від 24.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 15 від 02.07.2018, №926447/38284929 від 24.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 34 від 27.06.2019;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 16 від 09.07.2018, № 5 від 03.07.2018, № З від 02.07.2018, № 29 від 22.06.2018, № 13 від 05.07.2018, № 21 від 11.07.2018, № 8 від 03.07.2018, № 6 від 03.07.2018, № 7 від 03.07.2018, № 15 від 02.07.2018, № 34 від 27.06.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Квік» направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні від № 16 від 09.07.2018, № 5 від 03.07.2018, № З від 02.07.2018, № 29 від 22.06.2018, № 13 від 05.07.2018, № 21 від 11.07.2018, № 8 від 03.07.2018, № 6 від 03.07.2018, № 7 від 03.07.2018, № 15 від 02.07.2018, № 34 від 27.06.2018 проте, позивачем було отримано квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в яких зазначено, що документи прийнято, але їх реєстрація зупинена. Зазначає, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної стало те, що податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, у зв`язку з чим позивачу запропоновано надати додаткові документи та пояснення по спірній накладній. Вказує, що позивач скористався наданим правом та подав пояснення щодо підстав складання та направлення на реєстрацію спірних податкових накладних, а також надав окремий пакет документів, проте, позивач все одно отримав рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН.

Позивач вважає прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН необґрунтованими, протиправними та такими, що суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки оскаржуване рішення не містить підкреслень тих документів, які на думку відповідачів не надані, що в свою чергу робить ці рішення формальними та такими, що не ґрунтуються на результатах аналізу пакету документів платника податків. Крім того, позивач вказав і на ту обставину, що підприємство-позивач не підпадає під критерії ризиковості, що визначені пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, а також надав на адресу відповідача всі необхідні документи, які підтверджують законність здійснення позивачем господарської діяльності та реальне виконання операцій, за якими складено податкову накладну, проте, відповідачем не надано належної оцінки поданим документам.

14.08.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12 вересня 2019 року об 10 год. 30 хв.

03.09.2019 через канцелярію суду разом з відзивом на позовну заяву, від представника відповідачів 1, 2 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в якій представник просить суд залишити позовні вимоги ТОВ "Машинобудівний завод КВІК () про визнання протиправними та скасування Рішення №926450/38284929 від 24.09.18 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 09.07.2018 та Рішення №926447/38284929 від 24.09.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №34 від 27.06.2018 - без розгляду. Клопотання обґрунтоване наступним. Рішення від 24.09.18 про відмову у реєстрації податкових накладних №15 від 09.07.2018 та №34 від 27.06.2018 було оскаржено позивачем в адміністративному порядку. Відповідно до п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України - у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до п. 56.17 цієї статті. Також у відзиві представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. В обґрунтування заперечень представник відповідачів послався на те, що реєстрація податкових накладних виписаних ТОВ «Машинобудівний завод «Квік» від № 16 від 09.07.2018, № 5 від 03.07.2018, № З від 02.07.2018, № 29 від 22.06.2018, № 13 від 05.07.2018, № 21 від 11.07.2018, № 8 від 03.07.2018, № 6 від 03.07.2018, № 7 від 03.07.2018, № 15 від 02.07.2018, № 34 від 27.06.2018 були зупинені у зв`язку з тим, що податкові накладні відповідали критеріям оцінки ступеня ризиків, встановлених відповідно до п.74.2 ст.74 ПК України та визначених пунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Зазначає, що підставами для прийняття Комісією ГУ ДФС у Запорізькій області рішення про відмову в реєстрації податкових накладних стало те, що платником податків не було надано на розгляд комісії копій первинних документів щодо зберігання товарів, складських документів (інвентаризаційні описи). З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 12.09.2019 зупинено провадження по справі для примирення сторін до 18.11.2019 о/об 17 год. 00 хв.

Від представника позивача 17.09.2019 через канцелярію суду (вх. №38714) подана відповідь на відзив.

17.09.2019 представником позивача через канцелярію суду (вх. №38716) подане клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу .

17.08.2019 представником відповідача 1,2 через канцелярію суду (вх. №38751) подане клопотання, в якому представник відповідачів просив суд відмовити у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу у повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.11.2019 поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання на 18.11.2019 о 17 год. 00 хв.

Усною ухвалою суду від 18.11.2019, яка занесена до протоколу судового засідання, за письмовим клопотанням сторін, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у цей же день.

Ухвалою суду від 18.11.2019 у задоволенні клопотання представника відповідача 1,2 про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідачів заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ТОВ «МЗ «КВІК»( Постачальник) та ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» (Замовник) 03.07.2018 укладено усний договір, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовнику товар.

03 липня 2018 року, на виконання умов Договору, Позивач поставив партію товару на ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», Опора Э870.69.66.00СБ в кількості 1 шт на загальну суму 45 000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 0703.4 від 03 07.18, ТТН №Р0703.4 від 03.07.18, та платіжним дорученням №13174 від 30.11.18; Опора Э870.69.66.00СБ в кількості 1 шт на загальну суму 45 000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 0703.2 від 03 07.18, ТТН №Р0703.2 від 03.07.18, та платіжним дорученням №13172 від 30.11.18, та Опора Э870.69.66.00СБ в кількості 1 шт. на загальну суму 45 000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 0703.3 від 03 07.18, ТТН №Р0703.3 від 03.07.18, та платіжним дорученням №13173 від 30.11.18.

Згідно умов Договору, товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника на умовах DDP (згідно ІНКОТЕРМС 2000).

Виробником даної продукції являється Позивач. Для виготовлення даної продукції, у Позивача є всі необхідні ресурси, а саме: трудові ресурси (підтверджується штатним розкладом), приміщення (підтверджується Договором Позички №0416.1 від 16.04.18), устаткування (підтверджується Договором оренди обладнання №011116-1 від 01.11.16), а також необхідний матеріал.

Необхідний матеріал для вироблення даної продукції був придбаний у ТОВ «Атланта Проджект» на підставі Договору №0402.1 від 02.04.2018, що підтверджується видатковою накладною за №25, ТТН №Р25 від 16.05.2018, та платіжним дорученням №4903 від 10.09.2018.

Виготовлення товару: Опора Э870.69.66.00СБ підтверджується Виробничим актом на списання сировини і матеріалів за місяць №0630.18 від 30.06.2018.

Також, 20.03.2018 між Позивачем (Постачальник) та ТОВ «ТД «Технолліон» (Замовник) укладено договір поставки № 0320.1, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовнику Товар в асортименті, кількості за ціною узгодженими в цьому Договорі та Специфікаціях.

11 липня 2018 року, на виконання умов Договору, Позивач поставив партію товару на ТОВ «ТД «Технолліон», а саме Хрестовину зовнішню з втулкою (ЧС4) Э836.37.47.01 в кількості 8 шт на загальну суму 151 680,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 0711.5 від 11.07.18, та платіжним дорученням.

Згідно п.4.2. Договору, умови поставки Продукції -ЕХW (згідно ІНКОТЕРМС 2000).

Виробником даної продукції являється Позивач. Для виготовлення даної продукції, у Позивача є всі необхідні ресурси, а саме: трудові ресурси (підтверджується штатним розкладом), приміщення(підтверджується Договором Позички №1 від 01.10.16, Договором Позички №0416.1 від 16.04.18), устаткування (підтверджується Договором оренди обладнання №011116-1 від 01.11.16), а також необхідний матеріал.

Необхідний матеріал для вироблення даної продукції був частково придбаний у ТОВ «ЗГМ» на підставі усного договору, що підтверджується видатковими накладними за №18 від 20.01.17, ТТН №Р18.2 від 20.01.17, платіжним дорученням та частково придбаний у ПП «ДНЕПР-СТАЛЬ» на підставі усного договору, що підтверджується видатковою накладною за №РН-0000001 від 07.09.17, ТТН №76 від 07.09.17, та платіжним дорученням №3512.

Виготовлення товару: Хрестовина зовнішня з втулкою (ЧС4) Э836.37.47.01 в кількості 8 штук підтверджується Виробничим актом на списання сировини і матеріалів за місяць №0530.4 від 30.05.2018.

21.03.2018 між Позивачем (Постачальник) та ТОВ «ТД «Технолліон» (Замовник) укладено договір поставки № 0321.2, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовнику Товар в асортименті, кількості за ціною узгодженими в цьому Договорі та Специфікаціях.

05 липня 2018 року, на виконання умов Договору, Позивач поставив партію товару на ТОВ «ТД «Технолліон», а саме Полоз 5ТС.261.001.01 СБ в кількості 40 шт на загальну суму 143 184,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 0705.6 від 05.07.18, та платіжним дорученням №1275 від 04.06.2019.

Згідно п.4.2. Договору, умови поставки Продукції -ЕХW (згідно ІНКОТЕРМС 2000).

Виробником даної продукції являється Позивач. Для виготовлення даної продукції, у Позивача є всі необхідні ресурси, а саме: трудові ресурси (підтверджується штатним розкладом), приміщення (підтверджується Договором Позички №0416.1 від 16.04.18), устаткування (підтверджується Договором оренди обладнання №011116-1 від 01.11.16), а також необхідний матеріал.

Необхідний матеріал для вироблення даної продукції був придбаний у ТОВ «АТЛАНТА ПРОДЖЕКТ» на підставі Договору поставки №0402.1 від 02.04.2018, що підтверджується видатковими накладними за №23; №25 від 16.05.18, ТТН №Р23, ТТН №Р25 від 16.05.18, платіжними дорученнями №4902, №4903 від 10.09.2018.

Товар постачався силами покупця, що підтверджується договором оренди ТЗ та договором про надання послуг, товарно-транспортними накладними, актами та платіжними дорученнями.

Виготовлення товару: Полоз 5ТС.261.001.01 СБ в кількості 40 штук підтверджується Виробничим актом на списання сировини і матеріалів за місяць №0630.9 від 30.06.2018.

18.06.2018 між Позивачем (Постачальник) та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ» (Замовник) укладено договір поставки №.1/18 за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовнику обладнання.

02 липня 2018 року, на виконання умов Договору, Позивач поставив партію товару на ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ», а саме Кришку циліндра 5Д49.78.спч в кількості 4 шт, що підтверджується видатковою накладною № 0702.2 від 02.07.18, ТТН №Р0702.2 від 02.07.18, актом приймання-передавання та платіжним дорученням №00008361 від 27.07.2019.

Згідно п.3.2. Договору, умови поставки зазначаються у специфікаціях. Специфікацією №1 визначено, що умови поставки Продукції -DDP (згідно ІНКОТЕРМС 2000).

Виробником даної продукції являється Позивач. Для виготовлення даної продукції, у Позивача є всі необхідні ресурси, а саме: трудові ресурси (підтверджується штатним розкладом, Договорами ЦПХ, актами, видатковими ордерами), приміщення (підтверджується Договором Позички №0416.1 від 16.04.18, та Договором оренди нежитлового приміщення №0703.5 від 03.07.2017), устаткування (підтверджується Договором оренди обладнання №011116-1 від 01.11.16), а також необхідний матеріал.

Необхідний матеріал для вироблення даної продукції був частково придбаний у ТОВ «БРІКМАК» на підставі Договору поставки №0601.1 від 01.06.2018, що підтверджується видатковою накладною за №224 від 01.06.18, ТТН №Р224 від 01.06.18, платіжними дорученнями №4830, 4828, та частково у ТОВ «СКИНЕСТ РЕЙЛ ЮЕЙ» на підставі договору від 07.11.2016 №54-07112016, що підтверджується видатковою накладною №20, ТТН №Р20 та банківською випискою за 10.042.17.

Товар постачався силами покупця, що підтверджується договором оренди ТЗ та договором про надання послуг, товарно-транспортними накладними, актами та платіжними дорученнями.

Виготовлення товару: Кришка циліндра 5Д49.78. спч в кількості 4 шт., підтверджується Виробничим актом на списання сировини і матеріалів за місяць №0630.11 від 30.06.2018.

08.06.2018 Позивач (Постачальник) та ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (Замовник) уклали договір поставки №18069Т, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовнику товар.

09 липня 2018 року, на виконання умов Договору, Позивач поставив партію товару на ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», болт шатуна з гайкою Д27.08.06/07 в кількості 20 шт. на загальну суму 26 000,00 грн, направляющий аппарат РДН-502У в кількості 1 шт. на загальну суму 30 000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 0709.3 від 09.07.18, Акт №НП-00036430, та платіжним дорученням №4695 від 26.07.18, та Вкладиш нижній і верхній Т328.40.24.21.00 ТЗ28.40.24.22.00 в кількості 5 шт., плунжерна пара Д67.19.12.00 в кількості 18 шт, Поршень ЦВД К2ЛОК РО-Р4 (ТЗ28.40.221.01) в кількості 3 шт, Поршень ЦВД К2ЛОК РО-Р4 (ТЗ28.40.241.01) в кількості 6 шт., Розпилювач Д67.20.11.00 в кількості 18 шт., Циліндр ВТ К2ЛОК, Т328.40.01.09 в кількості 3 шт. на загальну суму 118 200,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 0703.1 від 03.07.18, Акт №НП-00036430, та платіжним дорученням №4695 від 26.07.18.

Згідно умов Договору, товар постачається за рахунок Постачальника. У зв`язку з чим, Позивач відправив товар новою поштою.

Виробником даної продукції являється Позивач. Для виготовлення даної продукції, у Позивача є всі необхідні ресурси, а саме: трудові ресурси (підтверджується штатним розкладом), приміщення (підтверджується Договором Позички №0416.1 від 16.04.18), устаткування (підтверджується Договором оренди обладнання №011116-1 від 01.11.16), а також необхідний матеріал.

Необхідний матеріал для вироблення даної продукції був частково придбаний у ТОВ «Лодіотос» на підставі Договору №0618.1 від 18.06.2018, що підтверджується видатковою накладною за №41, ТТН №Р41 від 18.06.2018, та платіжним дорученням №4678 від 23.07.2018, частково у ТОВ «Лейнвік» і ТОВ «АЛІКО ЛТД» однак первинні документи не має можливості надати, оскільки були вилучені на підставі Ухвали печерського суду. Виготовлення товару: болт шатуна з гайкою Д27.08.06/07 в кількості 20 шт. підтверджується Виробничим актом на списання сировини і матеріалів за місяць №0630.19 від 30.06.2018, направляющий аппарат РДН-502У в кількості 1 шт. підтверджується Виробничим актом на списання сировини і матеріалів за місяць №0630.20 від 30.06.2018.

Виготовлення товару, Вкладиш нижній і верхній Т328.40.24.21.00 ТЗ28.40.24.22.00 в кількості 5 шт, плунжерна пара Д67.19.12.00 в кількості 18 шт., Поршень ЦВД К2ЛОК РО-Р4, ТЗ28.40.221.01 в кількості 3 шт., Поршень ЦВД К2ЛОК РО-Р4 (ТЗ28.40.241.01) в кількості 6 шт., Розпилювач Д67.20.11.00 в кількості 18 шт., Циліндр ВТ К2ЛОК, Т328.40.01.09 в кількості 3 шт. підтверджується Оборотно-сальдовими відомостями.

Згідно квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні прийнято, але реєстрацію зупинено, та зазначено підстави зупинення, зокрема вказано, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена ПН/РК відповідає критеріям пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Відповідно до пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України, позивачем направлено заяви про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних реєстрацію яких зупинено. Проте, не зважаючи на подання вищевказаних пояснень та документів рішенням Комісії ДФС України №1220900/38284929 від 11.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 09.07.2018, №1217117/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 03.07.2018, №1212452/38284929 від 02.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 02.07.2018, №1204984/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної№ 29 від 22.06.2018, №1218571/38284929 від 10.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 13 від 05.07.2018, №1212453/38284929 від 04.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 21 від 11.07.2018, №1216694/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 03.07.2018, №1216709/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 03.07.2018, №1216716/38284929 від 03.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 03.07.2018, та Рішенням Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області №926450/38284929 від 24.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 15 від 02.07.2018, №926447/38284929 від 24.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 34 від 27.06.2019 відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

Підставою відмови в реєстрації податкових накладних в рішенні комісії ГУ ДФС у Запорізькій області зазначено: «Ненадання платником податків копій документів: первинні документи щодо постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача в реєстрації спірних податкових накладних, звернувся з позовом до суду.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З 01.01.2017 набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон - №1797-VIII від 21.12.2016).

У свою чергу, відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Згідно з положеннями підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України).

Зазначена комісія приймає рішення про: - реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; - відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкової накладної № 16 від 09.07.2018, № 5 від 03.07.2018, № 3 від 02.07.2018, № 29 від 22.06.2018, № 13 від 05.07.2018, № 21 від 11.07.2018, № 8 від 03.07.2018, № 6 від 03.07.2018, № 7 від 03.07.2018, № 15 від 09.07.2018, № 34 від 27.06.2018, були зупинені у зв`язку з їх відповідністю, як зазначено контролюючим органом, пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У Листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: «1.Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником».

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у Квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп.1.6 п.1 Критеріїв №959, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Крім того, відповідачем також не надано суду ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

Належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пп.1.6 п.1 Листа Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 оскаржуване рішення не містить.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваних рішенням Комісії ДФС України №1220900/38284929 від 11.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 09.07.2018, №1217117/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 03.07.2018, №1212452/38284929 від 02.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 02.07.2018, №1204984/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної№ 29 від 22.06.2018, №1218571/38284929 від 10.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 13 від 05.07.2018, №1212453/38284929 від 04.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 21 від 11.07.2018, №1216694/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 03.07.2018, №1216709/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 03.07.2018, №1216716/38284929 від 03.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 03.07.2018, та Рішення Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області №926450/38284929 від 24.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 15 від 02.07.2018, №926447/38284929 від 24.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 34 від 27.06.2019 було відмовлено у реєстрації податкових накладних, а підставою зазначеного рішення зазначено неподання платником податку копій документів, проте, з даного рішення не можливо встановити, які саме документи не подано.

Тому суд зазначає, що відповідач по справі, обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які з них складені з порушенням законодавства, як зазначено у спірних рішеннях, і в чому саме полягають ці порушення.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті рішень дотримано не було.

В свою чергу, позивачем до матеріалів адміністративної справи надано документи первинної податкової та бухгалтерської звітності по взаємовідносинах з Приватним акціонерним товариством «Запорізький електровозоремонтний завод», з Товариством з обмежено відповідальністю «Торговий дім «Технолліон», з Товариством з обмежено відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ», з Приватним акціонерним товариством «Дніпропетровським тепловозоремонтний завод», які свідчать про реальність здійснених господарських операції та вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Також, з наданих до матеріалів справи документів та документів, які надавались контролюючому органу, було можливо встановити підстави для складання та направлення на реєстрацію спірних накладних.

Крім того, як зазначалось судом вище, платника податків не було належним чином повідомлено про те, що саме стало підставою для відмови у реєстрації спірних податкових накладних, а тому платник податків не мав змоги, до прийняття спірних рішень, усунути виявленні недоліки.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення №1220900/38284929 від 11.07.2019, №1217117/38284929 від 09.07.2019, №1212452/38284929 від 02.07.2019, №1204984/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної№ 29 від 22.06.2018, №1218571/38284929 від 10.07.2019, №1212453/38284929 від 04.07.2019, №1216694/38284929 від 09.07.2019, №1216709/38284929 від 09.07.2019, №1216716/38284929 від 03.07.2019, №926450/38284929 від 24.09.2018, №926447/38284929 від 24.09.2018 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкової накладної, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Відтак, оскільки рішення Комісії ДФС України №1220900/38284929 від 11.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 09.07.2018, №1217117/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 03.07.2018, №1212452/38284929 від 02.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 02.07.2018, №1204984/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної№ 29 від 22.06.2018, №1218571/38284929 від 10.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 13 від 05.07.2018, №1212453/38284929 від 04.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 21 від 11.07.2018, №1216694/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 03.07.2018, №1216709/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 03.07.2018, №1216716/38284929 від 03.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 03.07.2018, та Рішення Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області №926450/38284929 від 24.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 15 від 02.07.2018, №926447/38284929 від 24.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 34 від 27.06.2019 підлягають скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 19, пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 16 від 09.07.2018, № 5 від 03.07.2018, № 3 від 02.07.2018, № 29 від 22.06.2018, № 13 від 05.07.2018, № 21 від 11.07.2018, № 8 від 03.07.2018, № 6 від 03.07.2018, № 7 від 03.07.2018, № 15 від 09.07.2018, № 34 від 27.06.2018.

Стосовно інших посилань доводів наведених відповідачами у письмових поясненнях, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено правомірності винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 ст. 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з адвокатом Хілько А.С. договір про надання правової допомоги № 66 від 24.07.2019.

Відповідно до п 1.1. Договору правова допомога надається Позивачу у справі про визнання протиправними і скасування Рішень комісії ДФС України та зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.

Таким чином, сторони належним чином ідентифікували конкретну правову допомогу, що надається адвокатом Позивачу.

Відповідно до п. 4.1. За надання правової допомоги Адвокатом, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар. Розмір гонорару визначається з урахуванням складності справи, ціни позову, значенням справи для Клієнта, витрат Адвоката, кваліфікації і досвіду Адвоката, фінансового стан Клієнта, а також розумності та інших істотних обставин і визначається у Описі робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги.

Обсяг наданих адвокатом послуг та витрачений на це час, зафіксований в акті приймання-передачі та детальному описі робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі від 13.09.2019 та становить 9 000 (дев`ять тисяч) грн 00 коп.

зокрема:

- Підготовка Позовної заяви з додатками витраченого часу 8 год., вартість - 6000,00 грн;

- Підготовка Відповіді на Відзив витраченого часу 4 год., вартість - 2000 грн;

- участь у судовому засіданні - 1000 грн.

Загальний гонорар за договором про надання правничої допомоги склав 9000,00 грн.

На виконання умов договору адвокатом ОСОБА_1 А.С. виписано рахунок-фактуру №6601 від 24.07.2019 на суму 9000,00 грн.

Роботи (послуги) були прийняті на підставі акту приймання-передачі наданих послуг від 13.09.2019 та оплачені платіжним дорученням №6557 від 25.07.2019.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позовна заява, відповідь на відзив від 12.09.2019, клопотання з процесуальних питань від позивача, що містяться в матеріалах справи дійсно складені та підписані адвокатом Хільком А.С. Інтереси позивача у судовому засіданні, яке відбулося 18.11.2019, представляв адвокат Хілько А.С.

Враховуючи вищенаведене, відшкодуванню позивачу підлягають витрати на правову допомогу у загальній сумі 9000,00 грн, які суд вважає співмірними із складністю справи та наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вартість наданих адвокатських послуг відповідає розміру гонорару за надання аналогічних послуг адвокатів, яка склалася в Україні, що підтверджується рекомендованими (мінімальними) ставками адвокатського гонорару, які були затверджені рішенням Ради адвокатів Чернігівської області № 57 від 16.02.2018 та рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір відповідно до платіжного доручення №6556 від 25.07.2019 у сумі 42262,00 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Квік» (юридична адреса: 691213, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8 - А, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними і скасувати Рішення Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області №1220900/38284929 від 11.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 09.07.2018, №1217117/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 03.07.2018, №1212452/38284929 від 02.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 02.07.2018, №1204984/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 29 від 22.06.2018, №1218571/38284929 від 10.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 13 від 05.07.2018, №1212453/38284929 від 04.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 21 від 11.07.2018, №1216694/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 03.07.2018, №1216709/38284929 від 09.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 03.07.2018, №1216716/38284929 від 03.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 03.07.2018, №926450/38284929 від 24.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 15 від 09.07.2018, №926447/38284929 від 24.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 34 від 27.06.2018.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 16 від 09.07.2018, № 5 від 03.07.2018, № 3 від 02.07.2018, № 29 від 22.06.2018, № 13 від 05.07.2018, № 21 від 11.07.2018, № 8 від 03.07.2018, № 6 від 03.07.2018, № 7 від 03.07.2018, № 15 від 09.07.2018, № 34 від 27.06.2018, які подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Квік» (юридична адреса: 691213, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8 - А, ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Квік» (юридична адреса: 691213, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8 - А, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Квік» (юридична адреса: 691213, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8 - А, ) судовий збір у розмірі 42262 (сорок дві тисячі двісті шістдесят дві) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 28.11.2019.

Суддя Р.В. Сацький