Справа № 138/601/19
Суддя: Цибульський О. Є.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/601/19
Провадження №:2-а/138/16/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Спічко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника - начальника управління протидії митним порушенням міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС Педосенка Ігоря Миколайовича про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з адміністративним позовом до в.о. заступника начальника - начальника управління протидії митним порушенням міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС Педосенка Ігоря Миколайовича про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі. Свої вимоги мотивувала тим, що 12.02.2019 відповідачем було складено постанову про порушення позивачем митних правил № 2103/40100/18. З вказаної постанови слідує, що відповідно до інформації АСМО «Інспектор», за даними «Диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску», розділу «Облік транспортних засобів» встановлено, що 12.10.2018 о 20 год. 05 хв. через пункт пропуску «Могилів-Подільський - Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС позивач ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «MAZDA 323» кузов № VIN- НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_3 (Р.Польща) в митному режимі «транзит». Станом на 26.12.2018 за формами обліку ЄАІС та АСМО «Інспектор», інформація щодо вивезення транспортного засобу марки «MAZDA 323» кузов № VIN-НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_3 (Р.Польща) відсутня. Таким чином, згідно постанови позивач перевищила встановлений ст. 95 МК України, строк доставки товару: вказаний вище транспортний засіб до органів доходів і зборів більше ніж на 10 днів, за що на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн., відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України.

Позивач вважає постанову протиправною, оскільки вона жодного правопорушення не вчиняла, автомобіль не ввозила, прав на керування транспортним засобом у неї немає. Так, дійсно позивач разом з іншими членами родини в грудні 2018 року перетинала кордон в якості пасажира. Водій автомобіля надав на пункті пропуску документи позивача, щоб відмітити її. В грудні 2018 року позивача викликали до Вінницької митниці ДФС, де вона дізналася про складений відносно неї протокол від 26.12.2018. В подальшому будь яких викликів позивачу не надходило. Жодних заяв про розгляд справи без її участі позивач відповідачу не подавала, вину у вчиненні правопорушення не визнавала.

А тому позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати дії відповідача протиправними, постанову у справі про порушення митних правил № 2103/40100/18 від 12.02.2019 скасувати, а провадження в справі відносно неї закрити.

04.03.2019 ухвалою суду поновлено позивачу строк звернення до суду з адміністративним позовом та відкрито провадження по справі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник Королюк О.В. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява представника позивача Королюк О.В. про розгляд справи за її відсутності, де вказано, що позовні вимоги вона підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву з доданими доказами (а.с.38-45), а також заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

12.02.2019 відповідачем було складено постанову про порушення позивачем митних правил № 2103/40100/18. З вказаної постанови слідує, що відповідно до інформації АСМО «Інспектор», за даними «Диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску», розділу «Облік транспортних засобів» встановлено, що 12.10.2018 о 20 год. 05 хв. через пункт пропуску «Могилів-Подільський - Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС позивач ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «MAZDA 323» кузов № VIN- НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_3 (Р.Польща) в митному режимі «транзит». Станом на 26.12.2018 за формами обліку ЄАІС та АСМО «Інспектор», інформація щодо вивезення транспортного засобу марки «MAZDA 323» кузов № VIN-НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_3 (Р.Польща) відсутня. Таким чином, згідно постанови позивач перевищила встановлений ст. 95 МК України, строк доставки товару: вказаний вище транспортний засіб до органів доходів і зборів більше ніж на 10 днів, за що на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500,00 грн., відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України. В постанові зазначено, що позивач на розгляд справи не з`явилася, від неї надійшло клопотання щодо розгляду справи без її участі. Крім того, зазначено, що ОСОБА_1 при складанні протоколу про порушення митних правил відповідно до ст. 63 Конституції України надати пояснення відмовилася (а.с.8).

Оскаржувана постанова винесена на підставі протоколу про порушення митних правил №2103/40100/18 від 26 грудня 2018 року, складеного головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС Валігурською Н.К. у присутності позивача. Примірник протоколу позивач отримала одразу після складання 26.12.2018, що підтверджується її підписом. В протоколі зазначено, що претензій до складання протоколу позивач не має, захисника не потребує, а також зазначено, що розгляд справи відбудеться: 12.02.2019 об 11 год., за адресою: м. Вінниця, вул. Лебединського, 7 каб. 714 Вінницька митниця ДФС, що також підтверджується заявою позивача на ім`я начальника Вінницької митниці ДФС, де зазначено зокрема, що з положеннями ст.526 МК України вона ознайомлена, просить справу розглянути без її участі. Крім того, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Конституції України надати пояснення відмовилася. При цьому, жодних додаткових пояснень з приводу вчиненого правопорушення чи доказів, які б свідчили про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України нею надано не було (а.с.42-43,44).

Факт перетину кордону позивачем на автомобілі, який зазначено в оскаржуваній постанові підтверджується також витягом з Журналу пункту пропуску (а.с.45).

Крім того, судом встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься в ЄАІС ДМСУ і АСМО «Інспектор» чітко зафіксовано той факт, що 12.10.2018 о 20 год. 05 хв. саме позивач ввезла на митну територію України вище зазначений транспортний засіб в митному режимі «транзит», що підтверджується наданою відповідачем інформацією про факти перетину Державного кордону України транспортними засобами, отриманою з використанням можливостей відомчої підсистеми Держмитслужби системи «Аркан», щодо фактів перетину державного кордону України, транспортним засобом марки «MAZDA 323» кузов № VIN- НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_3 (Р.Польща) за період з 11.10.2018 по 13.10.2018; а також самим витягом із системи (а.с.65-69).

Згідно ст. 366 Митного кодексу України громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою. Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст. 318, ч.1 ст. 321 Митного кодексу України всі товари та транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України перебувають під митним контролем з моменту перетинання митного кордону України і до закінчення згідно з заявленим митним режимом.

Згідно ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За ч.1, 4 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ст. 95 Митного кодексу України граничний строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить - 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Згідно із ч. 1 ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 498 Митного кодексу України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ст. 488 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Згідно із ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

За таких обставин, справа про порушення митних правил розглянута у відповідності до законодавства за відсутності позивача, яка була своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи, і на час розгляду справи від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач посилалася на відсутність у неї посвідчення водія та неможливість особистого ввезення транспортного засобу на територію України. На підтвердження факту відсутності у позивача посвідчення водія суду надано лист-відповідь на запит адвоката, за підписом начальника ТСЦ 0543 від 13.03.2019 №31/2/0543/2 «К», з якого слідує, що згідно бази даних «МРЕВ 2000» та Національної автоматизованої системи Головного сервісного центру МВС України ОСОБА_1 посвідчення водія не отримувала (а.с.20,21).

Відповідно до п. 7 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118 власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Положеннями абз. 5 п. 9 вказаних Правил визначено, що не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що за умови не переміщення позивача в транспортному засобі, що ввозиться на територію України та неподання нею документів на право користування транспортним засобом, посадовою особою митниці не була б внесена до програмно-інформаційних комплексів відповідна інформація про особу - перевізника.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 13.02.2018 у справі № 308/6260/17 при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля та наявності прав на керування транспортним засобом, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

За таких обставин, відсутність у позивача посвідчення водія не має визначального значення для вирішення справи, оскільки жодним чином не спростовує факту зазначення позивача у поданих документах саме власником транспортного засобу або уповноваженою особою. А тому суд не бере до уваги доводи позивача про те, що вона не ввозила вказаний транспортний засіб на територію України, а також доводи про те, що вона не могла цього зробити через відсутність у неї посвідчення водія.

Щодо факту відкриття кримінального провадження №0000131 від 24.02.2019 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України, то з Витягу з ЄРДР слідує, що від ряду заявників, зокрема, ОСОБА_1 до прокурора надійшла заява про те, що 16.10.2018 ОСОБА_2 шляхом обману отримав право на майно, а також вніс недостовірну інформацію в офіційні документи - декларацію щодо переміщення авто на транзитну територію України, зазначивши позивача перевізником авто (а.с.10).

Проте, сам факт звернення позивача до прокурора з відповідною заявою не є підставою вважати, що злочин дійсно було вчинено. Факт внесення відомостей до ЄРДР також про це не свідчить, оскільки в силу дії ст. 214 КПК України прокурор зобов`язаний був внести такі відомості до реєстру після отримання заяви позивача.

Відповідно до ст. 17 КПК України таким доказом може слугувати лише обвинувальний вирок суду, що набрав законної сили.

Як встановлено судом, доказами наданими позивачем не заперечується та не спростовується факт порушення нею митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, а зазначені позивачем обставини не є підставою для визнання постанови про порушення митних правил протиправною та її скасування. Тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. 90, 95, 102, 318, 321, 366, 467, 470, 486, 488, 498, 499, 500, 526, 531 Митного кодексу України, ст. 77, 241-246, 271, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника - начальника управління протидії митним порушенням міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС Педосенка Ігоря Миколайовича про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: