Справа № 640/197/19
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 листопада 2019 року № 640/197/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Савсервіс-мова" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Савсервіс-мова" (далі по тексту - позивач, ТОВ «САВСЕРВІС-МОВА») звернулось з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про:

- визнання протиправною бездіяльності ГУ ДФС у м. Києві щодо ненадання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення ТОВ «САВСЕРВІС-МОВА» предоплати з податку на додану вартість та зобов`язання ГУ ДФС у м. Києві подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення ТОВ «САВСЕРВІС-МОВА» предоплати з податку на додану вартість.

Ухвалою суду від 09.01.2019р. залишено позовну заяву без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.01.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

20 березня 2019 року позивачем було подано заяву про виправлення описки в позовній заяві, відповідно до якої, вважати правильно записаним податок на додану вартість замість податку на прибуток, що в цілому узгоджується з текстом позовної заяви.

28 лютого 2019 року відповідачем через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 01.03.2019р. відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовані бездіяльністю відповідача. Так позивач посилається на лист №48 від 19.09.2018 з яким він звернувся до відповідача із заявою про повернення накопиченої, станом на 19.09.2019, переплати з податку на додану вартість у сумі 331437,01 грн. на рахунок позивача в системі електронного адміністрування ПДВ 2399 в казначействі України, МФО 899998.

Відповідач листом №116043/10/26-15-12-01-18 від 03.12.2018 відмовив здійснювати повернення накопиченої сумі ПДВ, посилаючись на дані інформаційного ресурсу ДФС України за яким позивач порушив вимоги п. 201.10 ст. 201 ПК України та граничні строки реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму штрафних санкцій 1288,04 грн.

Позивач вважає, що переплата з ПДВ може бути повернута на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ за вирахуванням суми штрафних санкцій. Посилаючись на п. 43,5 ст. 43 ПК України контролюючий орган повинен був підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів.

Відповідач проти позову заперечив. Так, позивач 19.09.2018 звернувся до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві з заявою про повернення переплати з податку на додану вартість.

Відповідач листом № 116043/10/26-15-12-01-18 від 03.12.2018 повідомив, що повернення ПДВ у розмірі 331 437,0 грн. можливе лише після проведення відповідних розрахунків з ІКП. Відповідач посилається на п. 43.1. ст. 43 ПК України та зазначає, що поверненню підлягають помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Савсервіс-мова" звернулось до відповідача з заявою №48 про повернення переплати з податку на додану вартість у сумі 331 437,00 грн.

26 вересня 2018 року ГУ ДФС у м. Києві надано відповідь №70555/10/16-15-12-01-18, згідно інформаційних ресурсів ДФС України в інтегрованій картці платника податку (далі ІКП) за ТОВ «Савсервіс-мова» станом на 26.09.2018 обліковується переплата з податку на додану вартість у сумі 331 437,01 грн. зазначена переплата виникла за рахунок надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ. Крім цього згідно інформаційних ресурсів ДФС України ТОВ «Савсервіс-мова» порушено вимоги пункту 201.10 статі 201 Податкового кодексу України та граничні строки реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму штрафних санкцій 5 437,16 грн.

Можливість повернення на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ ТОВ «Савсервіс-мова» переплати з ПДВ у розмірі 331 437,00 грн. відповідачем визначена за умови лише після проведення відповідних розрахунків в ІКП.

Позивач не погоджуючись з листом №70555/10/16-15-12-01-18 від 26.09.2018, звернувся до ГУ ДФС у м. Києві з заявою №53 від 27.11.2018 на повернення переплати з ПДВ, в якій вказував на незаконність дій відповідача та наполягав на поверненні сум ПДВ. Також додатковою обставиною зазначив, що повернення переплати з ПДВ може бути здійснено з вирахуванням суми штрафних санкцій.

03 грудня 2018 року ГУ ДФС у м. Києві надано відповідь №116043/10/16-15-12-01-18, що згідно інформаційних ресурсів ДФС України в інтегрованій картці платника податку (далі ІКП) за ТОВ «Савсервіс-мова» станом на 03.12.2018 обліковується переплата з податку на додану вартість у сумі 331 950,86 грн. зазначена переплата виникла за рахунок надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ. Крім цього згідно інформаційних ресурсів ДФС України ТОВ «Савсервіс-мова» порушено вимоги пункту 201.10 статі 201 Податкового кодексу України та граничні строки реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму штрафних санкцій 1288,04 грн.

Відповідач повторно зазначив, що можливість повернення на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ ТОВ «Савсервіс-мова» переплати з ПДВ у розмірі 331 437,00 грн. можливе за умови лише після проведення відповідних розрахунків в ІКП.

Позивач в позовній заяві посилався на п. 43.4., п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України де зазначається, що платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В заперечення відповідач посилається на п. 43.1. ст. 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та встановленим фактам, суд приходить до висновку, що предметом спору у даній справі є правомірність дій (бездіяльності) відповідача щодо не підготовки в порядку чинного законодавства висновку про повернення позивачу надміру сплачених сум податку на додану вартість з урахуванням наявності податкового боргу за заявою від 27.11.2018 №53 та ненадання такого висновку відповідному органу казначейства.

Вирішуючи даний адміністративний спір суд виходить з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У той же час, відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п. 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Додатково, п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Вищезгадані дії відповідач виконував якщо вони не суперечили п. 43.1. ст. 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Відповідач не застосував вищезгадану норму без урахування норм, що додатково регулюють спірні правовідносини.

Так п.п. 14.1.175 ст. 14 ПК України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Позивач погодився, що в нього існував податковий борг, тому він зазначав в своїй заяві №53 від 27.11.2018 про можливість повернути надмірно сплачену суму ПДВ вирахувавши з неї суму податкового боргу.

Відповідач на день надання відповіді вказав про розмір податкового боргу у позивача. Станом на момент виникнення спірних правовідносин податковий борг рахувався у розмірі 5 437,16 грн., станом на 03.12.2018 податковий борг складав 1288,04 грн.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 87.1 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 200-1.6 ст. 200-1 ПК України, за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.

Якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.

За приписами п. 200.2. ст. 200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п. 200.4. ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Отже, кошти з рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ можуть бути перераховані в погашення податкового боргу виключно з ПДВ, а сума коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань з ПДВ та суму податкового боргу з ПДВ, може бути перерахована на поточний рахунок платника податку за його заявою.

Позивач за заявою від 27.11.2018 №53 діяв у відповідності до вимог податкового законодавства, просив перерахувати кошти які були надмірно сплачені за вирахуванням податкового боргу. З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платників (ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій. У разі наявності у платника податкового боргу кошти, що надходять від такого платника або в результаті стягнення боргу органами ДФС, зараховують за черговістю виникнення боргу незалежно від напряму сплати, що визначив платник: насамперед - кошти зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на такий борг.

Отже Відповідач повинен був підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету за вирахуванням сум податкового боргу з ПДВ та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд визнає бездіяльність ГУ ДФС у м. Києві щодо ненадання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення ТОВ «Савсервіс-мова» предоплати з податку на додану вартість

З урахуванням ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00грн. з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 90, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Савсервіс-мова" (вул. Миколи Краснова, 27, м. Київ, 03115, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04655, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04655, ) щодо ненадання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Савсервіс-мова» (вул. Миколи Краснова, 27, м. Київ, 03115, ) передплати з податку на додану вартість.

Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04655, ) подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення ТОВ «Савсервіс-мова» (вул. Миколи Краснова, 27, м. Київ, 03115, ) передплати з податку на додану вартість.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04655, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Савсервіс-мова» (вул. Миколи Краснова, 27, м. Київ, 03115, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі у розмірі 1921,00грн.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін