Справа № 1.380.2019.003409
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.003409
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Коморного О.І.

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.

за участю:

представника позивач а Швець Д.Ю.

представника відповідача Мельник Т.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій просить визнати незаконним та скасувати наказ начальника УПП у Львівській області капітана поліції P.O. Пилипенко №32 від 23.05.2019 року «Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині притягнення поліцейського взводу №1 роти 4 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з наказом начальника УПП у Львівській області капітана поліції P.O. Пилипенко №32 від 23.05.2019 року «Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень» позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Вказує, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугував його невихід на службу у вихідний день відповідно до графіку несення служби особовим складом батальйонів на лютий 2019 року. Зазначає, що згідно графіку несення служби, 23.02.2019 (субота) був вихідним днем для позивача. Стверджує, що жодних наказів чи розпоряджень щодо залучення позивача до служби у вихідний день відповідачем не ухвалювалося. Однак, попри це, відповідачем було ухвалено рішення щодо притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Таким чином, вважає, що позивач незаконно притягнутий до дисциплінарної відповідальності, оскільки у нього був вихідний день і жодних наказів чи розпоряджень від відповідача чи уповноважених посадових чи службових осіб щодо виходу на службу йому не надходило. Також зазначає, що при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення, відповідачем не враховано, що позивач є членом професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України Львівської обласної організації первинної профспілкової організації працівників Управління патрульної служби м. Львова Департаменту патрульної поліції. Вважає, що відповідач не мав права притягувати позивача до дисциплінарної відповідальності без отримання згоди відповідних профспілкових органів. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.07.2019 провадження у справі відкрито.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Зазначає, що 19 лютого 2019 року до Управління надійшла службова телеграма першого заступника начальника Департаменту патрульної поліції (далі - Департамент) Білошицького О.Г., в якій останній проінформував підлеглих про візит 23.02.2019 до Львівської області особи, щодо якої здійснюється державна охорона. У зв`язку із цим, перший заступник начальника Департаменту у телеграмі вимагає від Управління вжити комплекс заходів щодо забезпечення публічної безпеки та безпеки дорожнього руху в межах компетенції за маршрутом пересування особи, щодо якої здійснюється охорона. Вказує, що на виконання вказаного доручення заступник начальника Управління Свєшніков А.В. склав, а начальник Управління Пилипенко Р.О. 23.02.2019 - затвердив, дислокацію розміщення сил та засобів поліції із забезпечення безпеки дорожнього руху під час візиту до Львівської області Президента України Порошенка П.О. 23 лютого 2019 року, згідно якої позивач залучений для виконання службових обов`язків у складі резерву. Стверджує, що необхідність виходу на службу 23.02.2019 доводилась позивачу командиром взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління Покровським Ю.В., про що свідчить його пояснення. Також зазначає, що в рамках службового розслідування здійснено спроби отримати пояснення позивача. Так, позивач ознайомився із доповідною запискою голови дисциплінарної комісії Струк В.Б. про необхідність забезпечення явки позивача для отримання пояснень неявки на службу 23.02.2019. Зазначає, що 06 травня 2019 року позивач прибув до кабінету №12 адміністративної будівлі Управління, де ознайомився з наявними на той час матеріалами службового розслідування. На неодноразові прохання надати пояснення, відповів, що відмовляється надавати пояснення. Разом із тим, подав рапорт з проханням надати копії окремих матеріалів, в якому виразив бажання надати пояснення після ознайомлення із матеріалами, однак станом на час завершення службового розслідування, 06.05.2019, пояснень - не надав. Таким чином, 06 травня 2019 року складено акт про відмову від надання пояснень в рамках службового розслідування. Крім того, позивач в рамках проведеної в період з 26.02.2019 по 20.03.2019 службової перевірки, яка передувала службовому розслідуванню, в телефонній розмові із інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління Ковалишин А.Р. свою відсутність під час забезпечення безпеки дорожнього руху в ході візиту 23.02.2019 до Львівської області Президента України Порошенка П.О. - не заперечував. Вказані обставини в сукупності підтверджують факт завчасного ознайомлення позивача із дислокацією, тобто розпорядженням прямого керівництва про необхідність виходу позивача на службу, у його вихідний день - 23.02.2019, а також факт ігнорування останній такого (розпорядження). Таким чином, позивач не виконав владне управлінське розпорядження прямого керівництва позивача, чим вчинив дисциплінарний проступок. Крім того зазначає, що доводи позивача про недопустимість притягнення позивача, який є членом первинної профспілкової організації, до відповідальності без згоди профспілки є безпідставними, оскільки такі спростовуються ч. 9 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», згідно якої положення цієї статті щодо гарантій для працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів в частині особливостей притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення - не поширюються на прокурорів, поліцейських, працівників Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України та органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечив проти позову повністю, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, дослідив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та -

в с т а н о в и в :

Наказом начальника Управління Патрульної Поліції у Львівській області капітана поліції P.O. Пилипенко №32 від 23.05.2019 «Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень», капрала поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а.с.7-9).

Зі змісту вказаного наказу встановлено, що до поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УТУП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення дисциплінарного проступку, що полягає в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», підпунктів 3.1.1, 3.1.10 - пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, заттвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 № 4/1, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, на підставі пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся за захистом свої прав до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п. 2 ч. 1).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин (далі- Закон №580).

Згідно зі ст. 3 вказаного Закону №580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно зі ст. 18 Закону №580, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону №580, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 91 Закону №580 врегульовано службовий час і час відпочинку поліцейських. Так, статтею передбачено особливий характер служби в поліції, який містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

За приписами ч. 1 ст. 19 Закону №580, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджуються законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських. Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю. Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником. Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Відповідно до ч.6 ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», у разі спільного виконання службових обов`язків поліцейськими, які не підпорядковані один одному по службі, старшим вважається поліцейський, визначений безпосереднім керівником або який займає вищу посаду. Якщо поліцейські займають рівні посади, старший визначається за спеціальним званням.

З матеріалів справи судом встановлено, що 19 лютого 2019 року до відповідача надійшов службовий лист першого заступника начальника Департаменту патрульної поліції Білошицького О.Г., в якій останній проінформував підлеглих про візит 23.02.2019 до Львівської області особи, щодо якої здійснюється державна охорона. У зв`язку із цим, вимагає від Управління вжити комплекс заходів щодо забезпечення публічної безпеки та безпеки дорожнього руху в межах компетенції за маршрутом пересування особи, щодо якої здійснюється охорона (а.с.42).

Відповідно до п.3 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2018 №111, наряди поліції несуть службу відповідно до графіків чергувань, затверджених у встановленому порядку керівниками органів (підрозділів) поліції або особами, які виконують їх обов`язки, а у разі ускладнення оперативної обстановки додаткові наряди поліції залучаються до несення служби за рішенням керівників органів (підрозділів) поліції.

Суд встановив, що відповідно до витягу з дислокації розміщення сил та засобів поліції із забезпечення безпеки дорожнього руху під час візиту до Львівської області Президента України Порошенка П.О. 23 лютого 2019 року, ОСОБА_1 залучений для виконання службових обов`язків у складі резерву (а.с. 43-44).

В судовому засіданні 25.11.2019, з показів свідка ОСОБА_5 встановлено, що безпосередньо командиром взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління Покровським Ю.В. позивачу повідомлено про необхідність виходу на службу 23.02.2019, про що також встановлено з рапорту від 20.03.2019 (а.с.46).

Згідно з п.3 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, поліцейський повинен дотримуватись субординації у стосунках з колегами, з повагою ставитись до старших за віком.

Згідно абзаців 1,2 п.1 розділу II Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Судом встановлено, що позивач 26.04.2019 ознайомився із доповідною запискою голови дисциплінарної комісії Струк В.Б. про необхідність забезпечення явки позивача для отримання пояснень неявки на службу 23.02.2019 (а.с.47-48).

Однак, 06 травня 2019 року відповідачем складено акт про відмову від надання пояснень в рамках службового розслідування (а.с.49).

Крім того, позивач в рамках проведеної в період з 26.02.2019 по 20.03.2019 службової перевірки, яка передувала службовому розслідуванню, в телефонній розмові із інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління Ковалишин А.Р. свою відсутність під час забезпечення безпеки дорожнього руху в ході візиту 23.02.2019 до Львівської області Президента України Порошенка П.О. - не заперечував (а.с. 45-46).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вказані обставини в сукупності підтверджують факт завчасного ознайомлення позивача із дислокацією, тобто розпорядженням прямого керівництва про необхідність виходу позивача на службу, у його вихідний день - 23.02.2019, а також факт ігнорування позивачем такого (розпорядження).

Судом встановлено, 07.05.2019 відповідачем складено висновок службового розслідування щодо дисциплінарного проступку у зв`язку з невиходом на службу по забезпеченню безпеки та безперешкодного проїзду транспортних засобів з особою, щодо якої здійснюється державна охорона 23.02.2019 (а.с.27-41)

Зі змісту даного висновку встановлено, що позивач вчинив дисциплінарний проступк, порушив вимоги пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», підпунктів 3.1.1, 3.1.10 - пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, ствердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 № 4/1, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, стверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, на підставі пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Проведеним у рамках службового розслідування аналізом Посадової інструкції командира батальйону УПП у Львівській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.12.2017 року №6086, встановлено, що старший лейтенант поліції на посаді командира батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП, у відповідності до визначених завдань та обов`язків, здійснює координацію роботи батальйону, здійснює безпосереднє керівництво особовим складом батальйону, задіяним для патрулювання визначеної території з метою забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства та держави, протидії злочинності, безпеки дорожнього руху, вживає організаційних заходів щодо підвищення ефективності роботи та інше. Відповідно до п.3.1.1 п.3.1 розділу ІІІ вказаної Посадової інструкції, командир батальйону УПП у Львівській області ДПП має право давати обов`язкові до виконання, усні та письмові вказівки, доручення, розпорядження особовому складу батальйону.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не виконав владне управлінське розпорядження прямого керівництва позивача, чим вчинив дисциплінарний проступок.

Аналізуючи доводи позивача щодо необґрунтованості застосування до нього дисциплінарного стягнення за вчинення виявленого порушення, суд виходить з того, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частина 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості, а лише визначає види дисциплінарних стягнень.

Це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Зазначені висновки узгоджуються з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 щодо визначення дискреційних повноважень та ступенем свободи адміністративного органу.

Аналогічний висновок, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення викладений Верховним Судом у Постанові від 10 квітня 2019 року (справа №813/3020/16 провадження 9901/22208/18).

Разом з тим, на покликання позивача про недопустимість притягнення позивача, який є членом первинної профспілкової організації, до відповідальності без згоди профспілки, то такі спростовуються ч. 9 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», згідно якої положення цієї статті щодо гарантій для працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів в частині особливостей притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення - не поширюються на прокурорів, поліцейських, працівників Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України та органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.

Виходячи із законодавчих приписів та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ прийнятий на підставі, в порядку та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч.1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідні положення відповідачем дотримані повністю. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ухвалив :

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції - відмовити повністю.

2. Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 02.12.2019.

Суддя Коморний О.І.