Справа № 540/1314/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/1314/19
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Бех Н.В. (ордер ХС № 101244 від 01.11.2019),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення змісту позовних вимог від 29.07.2019, просив:

- визнати протиправним рішення, а саме: рішення в.о. начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Іваненка Геннадія Михайловича № 3717/21-70-08 від 04.06.2019, рішення в.о. начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі Іваненка Геннадія Михайловича №4600/21-70-04 від 12.07.2019 про відмову у прийнятті ОСОБА_1 на посаду державної служби - державний інспектор відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за результатами конкурсу;

- скасувати рішення в.о. начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Іваненка Геннадія Михайловича № 3717/21-70-08 від 04.06.2019 року, рішення в.о. начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі Іваненка Геннадія Михайловича №4600/21-70-04 від 12.07.2019 року про відмову у прийнятті ОСОБА_1 на посаду державної служби - державний інспектор відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за результатами конкурсу;

- зобов`язати в.о. начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду державної служби - державний інспектор відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за результатами конкурсу у зв`язку з введенням в дію переліку змін №4 до Організаційної структури Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на 2019 рік наказом Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 25.06.2019 року №286, зобов`язати в.о. начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду державної служби - державний інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. А також, у разі внесення (введення) будь-яких змін до Організаційної структури Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі зобов`язати в.о. начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 на рівнозначну посаду тій посаді, на зайняття якої ОСОБА_1 став переможцем конкурсу.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що Митниця наказом від 19.04.2019 № 337-0 ОСОБА_1 звільнила з займаної ним посади - старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. Позивач вважав своє звільнення незаконним, однак, дізнавшись про проведення відповідачем конкурсу на заміщення вакантних посад, оголошеного наказом Митниці від 10.04.2019 № 304-0 вирішив брати участь в конкурсі.

10.05.2019 позивача було особисто, під підпис, ознайомлено з результатами конкурсу, відповідно до яких він набрав 8,6 балів та має перше місце в рейтингу кандидатів на посаду державного інспектора митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. Однак, після ознайомлення з результатами конкурсу, зі слів позивача, жодних повідомлень від відповідача ним не отримувалось. Дізнавшись від інших осіб, що брали участь в конкурсі про запрошення їх для призначення на посади, ОСОБА_1 23.05.2019 звернувся до відповідача з заявою про призначення на посаду як переможця конкурсу. 04.06.2019 позивачем отримано відповідь на зазначену заяву, згідно якої керівництвом Митниці прийнято рішення про відмову у прийнятті позивача на посаду державної служби за результатами конкурсу у зв`язку з порушенням Правил етичної поведінки, за що раніше позивача було звільнено.

27.06.2019 позивач повторно звернувся з заявою про призначення його на посаду як переможця конкурсу. Проте, листом від 12.07.2019 № 4600/21-70-04 митниця знову відмовила у прийнятті позивача на роботу за аналогічних підстав. Отже, ОСОБА_1 вважає, що саме з 04.06.2019 йому стало відомо про порушення його права щодо призначення на посаду. Вважав рішення Митниці про відмову в його призначенні таким, що порушує приписи статті 43, 48 Конституції України, частину 4 статті 19, статті 20, частини 1, 3, 4 статті 31, статтю 32 Закону України "Про державну службу". Зазначав, що при звільненні зі служби згідно наказу Митниці від 19.04.2019 №337-0 через порушення Правил етичної поведінки він не втратив права на державну службу, також це право не було жодним чином обмежено. А тому, на думку ОСОБА_1 , він, як переможець конкурсу на зайняття посади державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі має бути призначений на вказану посаду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Херсонський окружний адміністративний суд рішенням від 16 серпня 2019 року визнав протиправним та скасував рішення в.о. начальника Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Іваненка Геннадія Михайловича, викладене у формі листів № 3717/21-70-08 від 04.06.2019 та № 4600/21-70-04 від 12.07.2019, про відмову у призначенні ОСОБА_1 на посаду державної служби - державний інспектор відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за результатами конкурсу.

Зобов`язав Митницю Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняти рішення з урахуванням результатів конкурсу від 10.05.2019 щодо призначення ОСОБА_1 на посаду державної служби - державний інспектор відділу митного оформлення № 2 митного поста "Херсон-центральний" Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Стягнув з Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 768 грн 40 копійок судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- визнані протиправними та скасовані рішення є листами-повідомленнями Митниці № 3717/21-70-08 від 04.06.2019, та № 4600/21-70-04 від 12.07.2019, які не можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства та бути визнаними протиправними, оскільки не є нормативно-правовими актами чи індивідуальними актами та носять суто інформативний характер;

- ОСОБА_1 порушені строки звернення до суду з даним позовом;

- наявність у нього дискреційних повноважень при прийнятті спірного рішення про відмову у прийнятті на посаду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі наказом від 10.04.2019 № 304-о оголосила конкурс на заміщення вакантних посад, серед яких й посада державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного посту "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, категорія "В".

За наслідками конкурсу, ОСОБА_1 набрав загальну кількість балів 8,6 та зайняв перше місце в загальному рейтингу кандидатів на зайняття посади державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного посту "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, про що позивача було ознайомлено під підпис 10.05.2019 (згідно листа ознайомлення з результатами конкурсного відбору на заміщення вакантних посад Митниці).

23.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Митниці з вимогою повідомити його про рішення за наслідками проведеного конкурсу, а 27.06.2019 з заявою про призначення на посаду як переможця конкурсу.

Листами від 04.06.2019 № 3717/21-70-08 та від 12.07.2019 № 4600/21-70-04 позивача повідомлено, що керівництво Митниці прийняло рішення про відмову в прийнятті його на роботу в зв`язку з порушенням Правил етичної поведінки, за що раніше ОСОБА_1 було звільнено наказом Митниці від 19.04.2019 № 337-о.

Позивач, з зазначеними рішеннями відповідача не погодився, вважав їх протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушення відповідачем форми відображення оскарженого рішення, за умови визнання його існування митницею, не може бути перешкодою для особи, якої воно стосується, в реалізації права на його оскарження.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України "Про державну службу".

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року (далі - Закон № 889-VIII) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

На підставі статті 3 Закону № 889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця та його дія поширюється, зокрема на державних службовців місцевих державних адміністрацій.

Питання щодо вступу на державну службу врегульовані розділом IV Закону № 889-VIII. Так, за правилами частини 1 статті 19 Закону № 889-VIII право на державну службу мають повнолітні громадяни України, які вільно володіють державною мовою та яким присвоєно ступінь вищої освіти не нижче: 1) магістра - для посад категорій "А" і "Б"; 2) бакалавра, молодшого бакалавра - для посад категорії "В". Положеннями частини першої статті 22 Закону № 889-VIII обумовлено, що з метою добору осіб, здатних професійно виконувати посадові обов`язки, проводиться конкурс на зайняття вакантної посади державної служби (далі - конкурс) відповідно до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

На виконання наведеної правової норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 25 березня 2016 року № 246, якою затверджено Порядок проведення конкурсу на зайняття посад державної служби (далі - Порядок № 246), який визначає процедуру проведення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби, метою якого є добір осіб, здатних професійно виконувати посадові обов`язки (п.1 Порядку № 246).

За правилами пункту 2 Порядку № 246 проведення конкурсу здійснюється відповідно до визначених в установленому законом порядку вимог до професійної компетентності кандидата на зайняття вакантної посади державної служби (далі - посада) за результатами оцінювання його особистих досягнень, знань, умінь і навичок, моральних і ділових якостей для належного виконання посадових обов`язків.

Отже, право особи на державну службу гарантовано державою, а оцінювання, серед іншого, моральних і ділових якостей кандидата на зайняття вакантної посади державної служби відбувається під час проведення конкурсу на зайняття посад державної служби та є метою проведення процедури конкурсного оцінювання.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 246 конкурс на зайняття посад категорії "В" проводиться конкурсною комісією, утвореною керівником державної служби або суб`єктом призначення.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 246 конкурсна комісія утворюється у складі не менше п`яти осіб. До складу конкурсної комісії можуть входити представники служби управління персоналом, юридичної служби, окремих структурних підрозділів та інші працівники державного органу, в якому проводиться конкурс.

На виконання наведеного припису порядку з метою проведення конкурсу на зайняття посади на яку претендував позивач створено конкурсну комісію у складі 7 осіб: голови - ОСОБА_8, членів комісії: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

За змістом пункту 7 Порядку №246, особи, які відповідно до частини 2 статті 19 Закону України "Про державну службу" не можуть вступити на державну службу, не допускаються до участі у конкурсі. На підставі частини 2 статті 19 Закону № 889-VIII на державну службу не може вступити особа, яка: 1) досягла шістдесятип`ятирічного віку; 2) в установленому законом порядку визнана недієздатною або дієздатність якої обмежена; 3) має судимість за вчинення умисного злочину, якщо така судимість не погашена або не знята в установленому законом порядку; 4) відповідно до рішення суду позбавлена права займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням функцій держави, або займати відповідні посади; 5) піддавалася адміністративному стягненню за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення - протягом трьох років з дня набрання відповідним рішенням суду законної сили; 6) має громадянство іншої держави; 7) не пройшла спеціальну перевірку або не надала згоду на її проведення; 8) підпадає під заборону, встановлену Законом України "Про очищення влади".

Отже, і нормами Закону № 889-VIII, і нормами Порядку №246 передбачений перелік категорій осіб, які не можуть вступити на державну службу, при цьому у випадку відношення особи до хоча б однієї з перелічених категорій, така особа не допускається до участі в конкурсі. Тобто, наявність обставин, які не дозволяють особі зайняти посаду державної служби в незалежності від результатів конкурсу мають бути виявлені на етапі допуску до участі в конкурсі.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 допущено до участі в конкурсі на зайняття вакантної посади державної служби. Більш того, позивача визнано переможцем відповідного конкурсу на посаду державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар", про що, окрім іншого, складено протокол № 4 засідання конкурсної комісії Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 10.05.2019 .

При цьому митним органом, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів відношення позивача до переліку осіб, встановленого частиною 2 статті 19 Закону № 889-VIII.

Відтак, за наслідками оцінювання особистих досягнень ОСОБА_1 , його знань, умінь і навичок, моральних і ділових якостей вповноваженим на те Законом № 889-VIII та Порядком №246 суб`єктом - конкурсною комісією визнано право ОСОБА_1 на зайняття посади державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного посту "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та його перемогу в конкурсі.

За правилами пункту 4 частини 2 статті 17 Закону № 889-VIII керівник державної служби призначає громадян України, які пройшли конкурсний відбір, на вакантні посади державної служби категорій "Б" і "В", звільняє з таких посад відповідно до цього Закону. Порядок призначення на посаду державної служби визначено статтею 31 Закону № 889-VIII. Згідно з частиною 1 зазначеної статті на посаду державної служби призначається переможець конкурсу. Відповідно до частини 2 статті 31 Закону № 889-VIII рішення про призначення на посади державної служби категорій "Б" і "В" приймається - керівником державної служби.

За змістом частини 3 статті 31 Закону № 889-VIII рішення про призначення на посаду державної служби приймається після закінчення строку оскарження результатів конкурсу, а в разі оскарження результатів конкурсу - після прийняття рішення за скаргою суб`єктом розгляду скарги (органом, уповноваженим на розгляд скарги), але не пізніше 30 календарних днів після оприлюднення інформації про переможця конкурсу, якщо інше не передбачено законом. Таке рішення приймається на підставі протоколу засідання конкурсної комісії.

На підставі частини 4 статті 31 Закону № 889-VIII визначено, що рішення про призначення або про відмову у призначенні на посаду державної служби приймається за результатами спеціальної перевірки відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та за результатами перевірки відповідно до Закону України "Про очищення влади".

Відтак, за наслідками конкурсу на посаду державної служби та відповідно до результатів проведеної перевірки, відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та до Закону України "Про очищення влади", суб`єкт призначення повинен прийняти одне з відповідних рішень: про призначення на посаду державної служби або відмову у такому призначенні.

Аналогічного висновку також дійшов Верховний Суд в постанові від 28.02.2019 по справі № 823/598/17, № судового рішення в ЄДРСРУ 80198195.

Крім того, обмеження щодо призначення на посаду державної служби передбачено частиною 1 статті 32 Закону № 889-VIII, згідно якої не допускається призначення на посаду державної служби особи, яка буде прямо підпорядкована близькій особі або якій будуть прямо підпорядковані близькі особи.

Тобто, рішення керівника про призначення особи на посаду державної служби має базуватись лише на кількох визначених законом підставах: результатах конкурсу, результатах проведеної перевірки, відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та до Закону України "Про очищення влади" та умови, що особа, яка призначається не буде прямо підпорядкована близькій особі або їй не будуть прямо підпорядковані близькі особи.

Вказаний перелік підстав для відмови в призначенні особи на посаду є вичерпним.

Досліджуючи листи Митниці № 3717/21-70-08 від 04.06.2019, та №4600/21-70-04 від 12.07.2019 колегія суддів встановила, що позивачу відмовлено в призначенні на посаду державної служби через те, що раніше з державної служби його було звільнено за вчинення дисциплінарного проступку. В своєму відзиві відповідач надає розширене тлумачення підстави для відмови, згідно якого факт звільнення ОСОБА_1 з підстави його появи на службі в нетверезому стані, на думку відповідача, свідчить про його низькі моральні якості та може бути підставою для відмови в призначенні на посаду згідно положень частини 1 статті 570 Митного Кодексу України.

Колегія суддів зазначені тезиси митного органу відхиляє з огляду на те, що визначення професійної компетентності особи-кандидата є безпосередньою метою проведення конкурсу. Професійна компетентність позивача, в тому числі його моральні і ділові якості була предметом дослідження вповноваженої конкурсної комісії, за результатом якого ОСОБА_1 визнаний таким, що має відповідний посаді державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного посту "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі рівень знань, умінь і навичок, моральних і ділових якостей.

Водночас, керівник не наділений повноваженням оцінки кандидата на предмет його професійної компетентності, а тому рішення щодо відмови в призначення ОСОБА_1 на посаду прийняте керівником державної служби з підстав не передбачених Законом № 889-VIII, отже, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Також, митний орган, обґрунтовуючи прийняте ним рішення, посилався, зокрема, на доповідну записку завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі Рудя І. С. № 25/154-с від 29.05.2019, вказуючи, що інформація з зазначеного документа була покладена в основу прийнятого рішення. Слід зазначити, що особа, яка склала вказану доповідну записку, була однією з членів конкурсної комісії, яка разом з усіма іншими її учасниками голосувала "за" затвердження результатів конкурсу, якими, серед іншого, визначено позивача переможцем конкурсу, що, на думку суду, свідчить про непослідовність дій та рішень державного органу.

До того ж, апеляційний суд відхиляє доводи митного органу про порушення ОСОБА_1 строків звернення до суду з даним позовом, початок обрахунку якого, на думку Митниці, має обраховуватись з 21.05.2019 - кінцевої дати оскарження результатів конкурсу в силу наступного. Варто виходити з того, що по-перше, ОСОБА_1 не могло бути достеменно відомо про те, чи оскаржені результати конкурсу, а тому й кінцеву дату оскарження визначити самостійно він не міг. По-друге, ОСОБА_1 не оскаржує результати конкурсу, в даній адміністративній справі предметом розгляду є рішення відповідача, про яке йому повідомлено 04.06.2019 та 12.07.2019. А тому, строк звернення до суду з зазначеними позовними вимогами ОСОБА_1 не порушено.

Стосовно доводів митного органу про неможливість оскарження листів Митниці № 3717/21-70-08 від 04.06.2019, та № 4600/21-70-04 від 12.07.2019, оскільки вони не є рішеннями слід зазначити таке.

В ході судового розгляду митним органом не надано рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні на посаду в формі, передбаченій законом, однак, зі змісту наведених вище листів та з відзиву на позов вбачається, що таке рішення Митницею прийнято. Відтак, порушення відповідачем форми відображення оскарженого рішення, за умови визнання його існування митницею, не може бути перешкодою для особи, якої воно стосується, в реалізації права на його оскарження.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов належного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в цій частині шляхом визнання протиправним та скасування рішення в.о. начальника Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Іваненка Геннадія Михайловича, викладене у формі листів № 3717/21-70-08 від 04.06.2019 та № 4600/21-70-04 від 12.07.2019, про відмову у призначенні ОСОБА_1 на посаду державної служби - державний інспектор відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за результатами конкурсу.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання в.о. начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду державної служби - державний інспектор відділу митного оформлення № 2 митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за результатами конкурсу у зв`язку з введенням в дію переліку змін № 4 до Організаційної структури Митниці на 2019 рік наказом від 25.06.2019 № 286, а також, у разі внесення (введення) будь-яких змін до Організаційної структури Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі зобов`язати керівника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 на рівнозначну посаду тій посаді, на зайняття якої ОСОБА_1 став переможцем конкурсу, варто зазначити таке.

Рішення керівника державної служби залежить від кількох визначених законом обставин: результатів конкурсу, результатів проведеної перевірки, відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та до Закону України "Про очищення влади" та умови, що особа, яка призначається не буде прямо підпорядкована близькій особі або їй не будуть прямо підпорядковані близькі особи.

За змістом частини 1 статті 31 Закону № 889-VIII на посаду державної служби призначається переможець конкурсу.

Факт перемоги ОСОБА_1 в конкурсі на зайняття посади державний інспектор відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі сторонами не заперечується та підтверджено наявними в справі матеріалами.

Доказів існування інших обставин за результатами проведеної перевірки, відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та до Закону України "Про очищення влади" та того, що особа, яка призначається не буде прямо підпорядкована близькій особі або їй не будуть прямо підпорядковані близькі особи митним органом до суду не надано.

Тобто, всі умови, визначені законом, для прийняття рішення керівником державної служби про призначення ОСОБА_1 на посаду за результатом перемоги в конкурсі на її зайняття є виконаними. Доказів протилежного суду не надано.

На підставі частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Тому, з огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання саме державного органу, а не його керівника, Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду державної служби - державний інспектор відділу митного оформлення № 2 митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, з урахуванням зміни назви відділу митного оформлення "Чонгар" на відділ митного оформлення № 2 згідно наказу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 25.06.2019 № 286.

Щодо позовної вимоги позивача у разі внесення (введення) будь-яких подальших змін до Організаційної структури Митниці зобов`язати керівника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 на рівнозначну посаду тій посаді, на зайняття якої ОСОБА_1 став переможцем конкурсу, то суд звертає увагу на те, що зазначена позовна вимога містить, в тому числі умову: "…у разі внесення (введення) будь-яких змін до Організаційної структури Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі…", колегія суддів зазначає, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому відповідно до частини 1 статті 308 КАС України апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

З приводу посилання апелянта на те, що визнані протиправними та скасовані рішення є листами-повідомленнями Митниці № 3717/21-70-08 від 04.06.2019, та №4600/21-70-04 від 12.07.2019, які не можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства та бути визнаними протиправними, оскільки не є нормативно-правовими актами чи індивідуальними актами та носять суто інформативний характер, колегія суддів зазначає наступне.

Так, виходячи з положень зазначених вище законів, Кодексу та з контексту Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосудді, а відповідно до статті 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Суд зазначає, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, необхідно також зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Відтак, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Тобто, суд зазначає, що у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що в ході судового розгляду митним органом не надано рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні на посаду в формі, передбаченій законом, однак, зі змісту наведених вище листів та з відзиву на позов вбачається, що таке рішення Митницею прийнято. Відтак, порушення відповідачем форми відображення оскарженого рішення, за умови визнання його існування митницею, не може бути перешкодою для особи, якої воно стосується, в реалізації права на його оскарження.

Доводам апелянта про порушення ОСОБА_1 строків звернення до суду з даним позовом надана оцінка вище.

Тезиси апелянта про наявність у нього дискреційних повноважень при прийнятті спірного рішення про відмову у прийнятті на посаду колегія суддів відхиляє, адже з огляду на приписи частини 1 статті 31 Закону № 889-VIII на посаду державної служби призначається переможець конкурсу, а отже за таких умов дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень відсутні, що виключає перебирання на себе останніх судом.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі № 540/1314/19 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення - 27 листопада 2019 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: А.Г. Федусик